Finlands Synskadade nr 8, 2017
———
Finlands Synskadade är organisationstidning för Förbundet Finlands Svenska Synskadade. Tidningen utkommer med 10 nummer/år i svartskrift, punktskrift, på CD och som elektronisk version, se www.fss.fi/aktuellt/fs. Kan också fås som e-postbilaga. Årgång 106. Nummer 9/2017 utkommer 26.10, deadline 9.10.
Utgivare: Förbundet Finlands Svenska Synskadade rf, Parisgränden 2 A 1, 00560 Helsingfors. Tfn 09-6962 300. Chefredaktör: Sören Jonsson. Tfn 044 712 3017. E-post: soren.jonsson@fss.fi. Meddelanden och annonser mottas av chefredaktören.
Prenumerationer och adressändringar: FSS kansli, tfn 09-6962 300. E-post: kansliet@fss.fi
Pärmbild: Anders Holmlund planerade att ge ledarhunden Kukka ett mer svenskklingande namn. Släkt och vänner omfamnade namnet Kukka och då var det redan för sent. Foto: Sören Jonsson
———
Ledaren: Vem läser punktskrift? Akademisk studie ska ge svaren
Nya färdtjänstregler upprör i Vasa
Nya taltidningsspelaren får mycket ris men också lite ros
”Man måste överklaga för att få hjälp”
Synskadade senegaleser får talböcker
Krönika: Attityder i förändring
Utblick: Digitalisering - mer möjlighet än hot?
Profilen: Cellopappan
Naturupplevelser och historiska sevärdheter på Kustö
Aktuellt
Aktuellt i distrikten

Annons: Välkommen till Måbra-dag på 
Annons: Välkommen till seminariet ”Lyfta tillsammans” i Eksalen Wasa!

Kallelse till höstmöte

Ledaren: Vem läser punktskrift? Akademisk studie ska ge svaren
Text: Carl-Erik Mattlar, styrelseledamot
För snart 200 år sedan, noga taget år 1825 skapade fransmannen Louis Braille det punktskriftssystem som fortfarande används världen över. Detta är något utomordentligt viktigt. Punktskriften jämställer blinda och synsvaga med seende genom att ge synskadade personer ett skriftspråk. 
I Svenskfinland grundades Samfundet Finlands Svenska Blinda år 1946. Namnet har förstås ändrats flera gånger sedan dess. Från och med 1990 har FSS sitt nuvarande namn, det vill säga Förbundet Finlands Svenska Synskadade rf. Förbundet har närmare 900 synskadade personmedlemmar av de omkring 3 000 synskadade det finns i Svenskfinland.    
Vid millennieskiftet fanns det inom FSS ett drygt 50-tal aktiva punktskriftsanvändare. I samarbete med Åbo Akademi utförde två speciallärarstuderande Mathias Furu och Nina Sippola en studie vars målsättning var att kartlägga punktskriftsanvändningen inom FSS. Studien baserade sig på ett av Royal National Institute for the Blind genomfört projekt i Storbritannien. Eftersom det nu förflutit över 15 år sedan studien utfördes beslutade FSS punktskriftsarbetsgrupp (bestående av Carl-Erik Mattlar, Karl-Oscar Skogster, Tessa Bamberg och Tor Hanner) att det skulle vara på plats med en replikeringsstudie. Denna replikeringsstudie skulle bland annat besvara hur många punktskriftanvändare det finns i dag och hur många synskadade i Svenskfinland som skulle ha nytta och glädje av att lära sig punktskrift.
Under vårterminen 2017 har undertecknad förhandlat med professor Kristina Ström vid Åbo Akademi. Hon har visat ett påtagligt intresse för samarbete med FSS. Under hösten 2017 planerar vi projektet vidare. Vår förhoppning är att de medlemmar, som vi vänder oss till ska förhålla sig positiva till studien. Den kommer att ge mycket värdefull information som gör det möjligt att utveckla och förbättra FSS verksamhet.
———
Nya färdtjänstregler upprör i Vasa
Text och foto: Daniel Beijar
Den första juni tog Vasa stad i bruk nya regler för färdtjänster för personer med funktionsnedsättning. De nya reglerna fick kritik från olika håll särskilt av synskadade som upplevde att tjänsten försämrades. Nu ska reglerna för färdtjänsten därför ses över igen. 
De nya reglerna kom som en överraskning i början av sommaren. Många användare av färdtjänstsystemet fick meddelandet en dag innan det trädde i kraft, andra fick det till och med en vecka senare.
Det som förändrats är att användarna inte längre behöver ett taxikort för färdtjänsten men i stället har det fört med sig att en taxi alltid måste beställas från taxicentralen. Detta gör att det inte längre är möjligt att ringa direkt till den taxichaufför man vill ha, utan centralen bestämmer vem som får körningen.
En säkerhetsaspekt
Den andra stora förändringen är att inga stopp, oberoende av hur korta de än må vara, tillåts. En ny resa ska alltid beställas och då med en ny bil. Antalet resor är dock fortfarande det samma som förut, dvs 18 per månad.
Förändringarna inom färdtjänstsystemet fick från början en hel del kritik. Särskilt från synskadade som anser att det har lett till en del problem för dem.
– Det är en säkerhetsaspekt för synskadade att få ha en känd chaufför. Någon med nedsatt syn har till exempel svårt att vägleda chauffören till rätt plats, säger Leif Karp ordförande för Vasa svenska synskadade.
Från distriktet har man under sommaren skrivit insändare i lokaltidningen där man fört fram att förändringarna gjort det svårare för synskadade att använda tjänsten.
– Man får intrycket av att de inte tänkt på användarna utan endast på ekonomin, säger Karp.
Ellen Klockars i Vasa är 92 år och har enbart ledsyn kvar. Hon har använt färdtjänsten i lite på tio år och under de senaste åren har hon alltid ringt till samma chaufför.
– Det fungerade mycket bra. Han hjälpte mig alltid ut ur bilen och fram dit jag skulle och sedan tillbaka in i bilen. Det var bra och jag kunde åka allena, säger Klockars.
Med det nya systemet går det inte längre för henne att åka ensam utan hon behöver alltid sin assistent med sig.
En gång i sommar provade hon på att åka ensam med det upplevde hon inte som så trevligt.
– Jag skulle hälsa på bekanta men kunde inte säga exakt hur deras hus såg ut när vi kom dit. Chauffören blev till slut nervös när vi inte hittade fram till rätt adress då det tog av hans tid. Sedan dess vill jag inte fara ensam, säger hon.
Ingen taxi kom
En annan gång hade hon assistenten med sig när hon skulle besöka släktingars gravar på Kapellbackens begravningsplats i utkanten av Vasa.
– Taxin lämnade av oss där och sa att vi måste beställa en ny bil från centralen när vi ska hem. Det gjorde vi och väntade men ingen taxi kom. 
Efter att ha väntat en god stund ringde de centralen på nytt. Då fick de veta att taxin skickats till Gamla begravningsplatsen cirka åtta kilometer därifrån. 
– Det tog länge att vänta och jag blev trött för det fanns ingenstans att sitta där på parkeringen, säger Klockars.
Tidigare har chauffören väntat vid parkeringen medan hon besökt gravarna.
– Jag undrar hur det blir i vinter då det är kallt om man måste vänta länge på att taxin ska komma när man ska hem från begravningsplatsen.
– Vad är det man sparar på att ringa efter en ny bil? Hur kan det bli billigare?, frågar sig Kockars.
Hon har inga anhöriga som kan ställa upp och skjutsa henne och är därför beroende av färdtjänsten när hon vill åka någonstans. Hennes assistent är med henne 16 timmar i veckan.
– Det går av min assistens timmar när hon ska vara med på taxiresorna. Assistenten behövs också av den anledning att jag inte kan använda en mobiltelefon för att ringa efter taxi när jag ska hem.
Syftet med reformen har varit att samla alla Vasas stödtjänster på ett ställe som gjort att färdtjänster kommit under tekniska sektorn där de nya reglerna fattats av tjänstemännen.
– Man har försökt få fram ett helhetssystem för transporter av skolelever, färdtjänster och annat inom staden. Men tyvärr har det lett till att en del med speciella behov har kommit i kläm, säger Thomas Öhman ordförande för Social och hälsovårdsnämnden. 
Han är skeptisk till det nya systemet och syftet med det.
– Ärendet har varit klantigt skött från början av tjänstemännen och det nya reglerna gör inte att man sparar in på något.
Det finns fortfarande möjlighet att ansöka om specialtillstånd för att få en egen chaufför, något som Ellen Klockars nu även har gjort. Men enligt den information som Öhman har fått är det sällan det beviljats.
– Vi i Social och hälsovårdsnämnden behöver därför få till ett regelverk för att socialarbetarna bättre ska veta hur de ska bevilja en egen chaufför, säger Öhman.
Frågan om färdtjänsterna kommer att behandlas i en ny arbetsgrupp där handikapprådet i staden nu också kommer att vara representerade.
– Det blir första gången som frågan behandlas politiskt och då kommer man bättre att kunna beakta olika aspekter.
– Om man vill att fler ska ha möjligt att bo hemma i framtiden är färdtjänsten ett viktigt del av det, säger Öhman. •

Logistikchef: Vi ser över reglerna i höst
Logistikchef Jouni Vuorenmaa på Vasa stad säger att det kan bli förändringar i reglerna för färdtjänsten under hösten lopp när ärendet tas upp på nytt.
Kan du svara på varför möjligheten togs bort att beställa taxi direkt från chauffören?
– Det har varit vanligt att man gjort så men egentligen har det alltid hetat att man ska beställa bilen från taxicentralen. Med de nya bestämmelserna ville man ha enhetligare regler för färdtjänsterna, säger Vuorenmaa.
Han poängterar att det fortfarande går att ansöka om en egen chaufför men att detta då ska ske med en skild ansökan. 
Tror du det kan komma tillbaka att taxin får vänta vid korta stopp?
– Den frågan har också tagits upp och förslaget är nu att taxin ska få vänta i tio minuter. Tidigare har det varit ganska ospecificerat hur länge en bil får vänta.
Vuorenmaa beklagar att informationen inte gick fram i tid när förändringarna skedde.
– Det berodde på strul med kundregistret som drog ut på tiden med att få det postat. Det gick dåligt med att få fram informationen den gången men vi informerade taxichaufförerna om förändringarna så att de kunde meddela användarna. •

Fotnot: Efter att artikeln skrevs har Vasas Social- och hälsovårdsnämnd hörsammat kritiken. De nya reglerna luckras upp en aning, men fortfarande blir färdtjänsten problematisk för synskadade personer. Från och med oktober tillåts ett kort stopp under resan. Dessutom får personer som har rätt till rullstolstaxi ringa sin bekanta chaufför. Synskadade personer får däremot inte automatiskt anlita en bekant chaufför. 

Bildtext: BRA SYSTEM BLEV DÅLIGT. Ellen Klockars förundrar sig över de nya reglerna för färdtjänsten i Vasa.
———
Nya taltidningsspelaren får mycket ris men också lite ros
Text och foto: Sören Jonsson
FSS taltidningsprojekt är snart i hamn. Men spelarna krånglar fortfarande onödigt mycket. 
Sonja Ljung är nyfiken på allt som är nytt. Hör och häpna, men det finns teknikintresserade 91-åringar. Hon är inte rädd för att trycka på okända knappar. I yrkeslivet jobbade hon som bokförerska på Nokia. Hon fick följa med när Nokia skaffade den första datorn 1960, och hjälpte till när de gick över till ett elektroniskt bokföringssystem 1985. Trots allt detta är hon ändå hård i sin kritik mot den nya Daisyspelaren som förbundet har låtit installera.
– Pratsamboxen var mycket bättre! Eller har jag blivit så gammal att jag inte kan börja med något nytt? Jag tycker att den nya apparaten är invecklad. Ska man behöva trycka på så många knappar för att läsa dagens tidning? När jag fick Pratsamboxen kunde jag använda den med detsamma, säger Sonja Ljung.
Ljung fick den nya taltidningsspelaren installerad för tre månader sedan. Hon lyssnar på taltidning varje dag. Det känns motigt, men hon vägrar att ge upp. Ibland kan det ta upp till fem försök för henne innan hon får i gång tidningen. Enligt henne är spelaren onödigt långsam och jobbig.
– Nu ska man trycka på alla möjliga knappar. Jag förstår inte den nya apparaten. I går när spelaren äntligen började läsa upp tidningen Östnyland, kunde jag inte hejda mig. Jag ropade faktiskt högt ”hurra!” 
Hyllad bärbarhet 
Östnylands taltidningsstödperson Rolf Gustafsson förstår och håller med. 
– Den här apparaten är nog svårare än den gamla. Det går inte att komma ifrån det. Flera andra prenumeranter har också haft svårt att hantera apparaten. 
Även andra stödpersoner vittnar om att prenumeranter har svårt med den nya spelaren. Det finns prenumeranter som är frustrerade och på vippen att ge upp. 
Den nya spelaren är förstås inte enbart av ondo. Även om det ibland kan kännas som så.
– Min första reaktion var att spelaren såg trevlig ut. Jag har ju en Daisyspelare från tidigare som jag använder för att läsa talböcker med. Jag hoppades att den här skulle vara lika lätt att hantera, men det är den tyvärr inte. En sak som jag verkligen tycker om är att man kan bära den med sig. Jag kan äntligen lyssna på tidningen var som helst i hemmet. 
Att läsa dagstidning är en självklarhet för Sonja Ljung. Hon kommer inte att sluta med det trots att det nu känns svårare. Det är inte många som kan stoltsera med att säga att de har läst Hufvudstadsbladet i 85 år. 
– Det hör liksom till att läsa tidningen. Det är en livsstil. När jag var barn och bodde hemma fick pappa förklara det som stod i tidningen. Jag var då som nu intresserad av politik. Det är intressant att följa med vår omvärld. 
Oväntad teknikhicka
Niklas Finnäs är projektansvarig för taltidningsprojektet. Han hoppas att prenumeranterna har tålamod. 
– Vi har haft många problem här i början. Vi visste om att det är svårt för prenumeranter att övergå från något gammalt och bekant till något helt nytt. 
Han poängterar att projektet inte ännu är i hamn. Förbundet jobbar på att göra det lättare och smidigare att lyssna på taltidningen. 
– Vi vet att det finns tekniska problem, och dem försöker vi lösa. Spelarna fungerar inte så bra som de borde.  Spelaren kan plötsligt frysa eller stänga av sig. Tidningarna faller in huller om buller och spelarna är långsamma. Dessa problem håller vi på att åtgärda tillsammans med spelarens tillverkare. 
Problemen är så kallade inkörningsproblem. Det är ett pionjärprojekt, och därför finns det så många okända faktorer. FSS håller i samarbete med Synskadades förbund på att införa ett helt nytt sätt att distribuera taltidningen. 
Hur ser du på spelaren som den är nu? Förstår du Sonja och andra prenumeranters frustration?
– Jag kan inte påstå att den är lättanvänd. Men jag vill uppmana prenumeranter att orka kämpa. Ha tålamod när ni sätter på spelaren. 
Går det att få denna spelare lättanvänd?
– Ja, det går det. Det tar lite tid, men vi för diskussioner med tillverkaren. Vi är i en förbättringsfas just nu. Vår högsta prioritet är att få med alla prenumeranter och alla problem lösta. Om ni har problem ska ni inte tveka att ta kontakt med er stödperson eller med mig. •

FRÅGA – SVAR
Är det bara jag som har problem?
Nej, många andra med dig har det svårt till en början. Det är normalt att känna sig vilsen med ny teknik. Låt inte ditt första intryck bli bestående. Du lär dig nog vilka knappar du ska trycka på, även om det till en början känns omöjligt.
Jag kommer inte ihåg vilken knapp jag ska trycka på. Vilken var det?
Var inte rädd för att prova. Det värsta som kan hända är att en dags tidning raderas. Om du känner dig osäker eller otrygg är det bäst att ringa din stödperson.
Hur laddar jag ner dagens tidning?
Starta spelaren genom att hålla in strömknappen tills du hör ett ljud. Vänta tills spelaren säger ”Välkommen till Victor Reader”. I det här skedet behöver du ännu inte trycka på några knappar, spelaren minns vad den gjorde innan du stängde av den. När spelaren kommit igång och fortsätter därifrån du blev senast blev, ska du trycka på Titellista-knappen tills spelaren säger ”Synskadades förbund”. Vänta sedan tills spelaren säger att den kopplat upp sig till det trådlösa nätverket. Du behöver inte trycka på några knappar nu. Spelaren laddar automatiskt ner dagens tidning. Du hör ett ljud och spelaren säger ”Synskadades förbund. Nedladdning klar”. Nu finns tidningen i spelaren och du kan lyssna på den genom att bläddra med Piltangent höger eller vänster tills spelaren berättar att du befinner dig på dagens tidning. Tryck sedan på den orangea Spela upp/Stopp-knappen för att börja lyssna.
Det händer ingenting när jag trycker på knapparna. Vad ska jag göra?
Apparaten har troligtvis gått i lås. Prova med att stänga av apparaten och sätta på den på nytt. Om det inte hjälper ska du ta kontakt med din stödperson.
Varför tog ni bort en fungerande apparat?
Tro det eller ej, men apparaten sjöng på sista refrängen. Det var verkligen på tiden att byta ut Pratsamboxen.
Det här är inte utveckling! Det är ju sämre. Varför valde ni just den här spelaren?
Synskadades förbund har valt ut denna spelare. Den är ämnad för personer med synnedsättningar och används bland annat också i Sverige. Det är den mest lämpliga spelaren för detta ändamål.  
Jag kan inte! Hjälp mig.
Vi hjälper dig. Ring din stödperson så får du hjälp. Det tar ett tag att vänja sig vid en ny spelare.

Bildtext: VARFÖR? Sonja Ljung förstår inte varför man bytte spelare. Den nya spelaren är trevlig att bära, men jobbig att använda, säger hon.

———
Annons: Välkommen till Måbra-dag på 
Folkhälsan-Norrvalla torsdag 9.11.2017
Temat är Rörelse, Motivation och Glädje. Alla vet vi att det är viktigt att röra på sig, men hur hitta motivation till att få det gjort? ”Den bästa motionen är ju som bekant den som blir av”
09.30–10.00		Välkomstkaffe i restaurangen
10.00–11.00		Fysioterapeut Majgret Ehrs: ” Vad händer i vår kropp vid 
                         	motion?”
11.30–12.30		Mental tränare Bengt Aspfors: ”Hur finna motivation till 
                         	rörelse i vardagen?”
12.30–13.30    	Lunch
13.30–14.30 		Valbart eftermiddagsprogram
                          	A. Majas Måbra i idrottshallen: uppföljning i praktiken av 
                               det som fysioterapeuten rekommenderade.
                          	B. Vattengymnastik
                          	C. Trivselcafé (Mimosel) i brasrummet: ledare Ann-Mari 
                               Ekstrand
15.00–15.30    	Kaffe och avslutning
                          
Anmälningar tas emot av distriktssekreterarna, som ordnar busstransport. Vid anmälan ska meddelas i vilken grupp man önskar delta. Anmäl dig senast 2.11.2017 till Ann-Sofie Grankulla (NÖSS r.f.) tfn 050-379 5658 eller Febe Mörk (VSS r.f.) tfn 045-321 3320. Kostnaden för dagen är 20 euro per person.

Må bra-dagen är riktad till både medlemmar och deras närstående och ordnas i samarbete mellan FSS, Folkhälsan och distriktsföreningarna Vasa Svenska Synskadade och Norra Österbottens Svenska Synskadade. 
———
”Man måste överklaga för att få hjälp”
Text och foto: Sören Jonsson
Anders Holmlund fick ett slående ”nej” när han ansökte om ledarhund. Hans syn var för bra menade läkaren, trots att han inte ens ser ner till marken. Anders med frun Jessica överklagade och fick rätt till ledarhund. 
I juni fick Ekenäsbosatta familjen Holmlund en ny familjemedlem. Då flyttade Anders ledarhund Kukka in med dem. 
– Kukka är lugn och bra som ledarhund. Hon är dessutom alltid glad. När hon inte jobbar är hon däremot en helt annan hund. Hon blir lekfull och vild och struntar i regler. Hon bryr sig till exempel inte om på vilken sida hon går när hon har det vanliga kopplet på sig. 
Under besöket visar Kukka upp sina två sidor. Hon är ståtlig och bestämd när hon leder Anders på den intränade rutten, men när selen åker av blir det ståhej. Hon hoppar hejvilt runt på gården tillsammans med familjens schäfer Axa. Man ska inte gå i vägen för hundarnas lek. 
– De tränas till att få dubbla personligheter. När selen är på jobbar hunden – annars är hunden en vanlig sällskapshund, säger Anders Holmlund.
Anders tappade stora delar av synfältet till följd av sin diabetes. I mars 2012 konstaterade man femtioprocent synskada och i november fick han inte längre gå till jobbet. Hans jobb krävde bra syn i och med att han handskades med stora och farliga maskiner. Han vävde stålnät. 
De därpå följande åren var tunga för familjen. Det krävdes en stor omställning. I dag har Anders blivit ett med synsvårigheterna. Han gör det han kan och låter andra göra det som är för besvärligt.
– Mycket klarar man ju av men det tar sån tid. Det som man gjorde på fem minuter tidigare kan ta en halv timme nu. 
Om somrarna klyver han ved och förbereder för kalla vinterdagar. Han är också en handbollspappa. För nio år sedan började parets mellersta son spela handboll, och det intresserade Anders storligen. 
– Jag hade aldrig sett eller rört en handboll före det. Nu har mellersta sonen slutat men minstingen spelar ännu. Jag är med på alla träningar. Det är en far och son-grej och en livsstil för mig. 
Överraskande besked
Att Anders bestämde sig för skaffa ledarhund chockade familjen. 
– För två år sedan var jag totalt emot hund. Orsaken går långt tillbaka. När jag var tio år övertalade min mor att vi skulle skaffa hund på grund av min diabetes. Men hennes hundprojektet misslyckades. Vi skaffade hund, men det var inte alls jag som gick ut med den. Jag ville inte bli besviken en gång till.
Så vad var det som fick dig att ändra dig? 
– Jag ville bli fri och självständig. Jag började inse att min kondition höll på att rasa. I tre år satt jag nästan bara hemma. Man kan säga att min kondition var på minussidan. Nu har jag redan fått upp den till nollstrecket. 
Det talas ofta om att det är en lång kö för att få en ledarhund. Det kan familjen inte bekräfta. 
– Det beror på hur du räknar. Vi fick nämligen först ett nej. Läkaren som gav det nekande beslutet hade aldrig träffat mig, men enligt pappret har jag för stort synfält. Efter att vi överklagade beslutet gick allting snabbt. Vi fick positivt beslut i november och i februari gick jag på den förberedande kursen. 
Varför tror du att du fick ett nej?
– Det känns som att man alltid får ett ”nej” till först. De ser vem som orkar klaga. Det var likadant när jag ansökte om en läs-teve. Jag fick nekande beslut, ringde upp dem och fick min läs-teve. 
Varför tror du att det är så?
– Det är många som vill ha hjälpmedel, men som sedan inte använder dem. 
Precis som på tv
Precis innan kursen såg paret Holmlund på teve. Det råkade komma ett program där en ledarhund figurerade. 
– I programmet uppmanade ledarhundföraren att hunden skulle söka en bänk åt henne. Vi trodde det var ett skämt. Inte kan det väl gå till så där? När jag på kursen fick gå ut med hunden på egen hand var jag tvungen att prova om det stämmer. Och visst är det så, hunden förde mig till första bästa bänk. Där och då insåg jag vilken stor hjälp en ledarhund faktiskt ger. 
På den tredelade kursen (förberedande kurs; själva kursen och inskolning i hemmet)får förarna lära sig vilka rättigheter man har med ledarhund. Man går igenom kommandoteknik, väljer ut den hund som passar en bäst. Dessutom går man igenom hur man hälsar på andra hundar, en del pappersarbete och massor annat praktiskt. 
– På den förberedande kursveckan fick jag testa alla hundmodeller. Jag gick med fem hundar på två dagar, säger Anders. 
Du måste kunna finska för att skaffa ledarhund. Det tycker Holmlund är dåligt och gjorde beslutet tyngre.
– Det var först skrämmande att allt gick på finska. Jag ger kommandon på finska; kursen gick på finska och vår kontaktperson, hundskolaren på Ledarhundsskolan, är helfinsk.
På en liten ort som Ekenäs är det många som tittar en extra gång när Anders och Kukka kommer gående. 
– Alla stannar. Alla reagerar. Men jag försöker att inte tänka på det. Det är Jessica som märker av sådant när vi går tillsammans.
Paret har märkt att det finns en grym respekt för ledarhundar. De som rastar sin hund tar ofta stora omvägar. 
– Om jag kommer emot så går folk över till andra sidan av vägen eller in i skogen. De har svårt att hantera situationen. Visst är det bra med respekt, men när man hoppar in i skogen börjar det väl gå för långt? 
Varför tror du att det är så få som har ledarhund? 
– Det kräver ju ganska mycket. Det kräver att du går ut och gå oavsett väder. Det ses nog som ett större åtagande än att ta en sällskapshund även om det inte är det, säger Anders Holmlund. 
Och Jessica tillägger. 
– Och så tror jag att det finns en annan sak i vågskålen: du visar att du behöver hjälp. Jag tror dessutom att många inte har insett hur stor hjälp man får av en ledarhund. En ledarhund hjälper otroligt mycket, säger Jessica.•
Bildtext: FRIHET. Anders Holmlund tycker redan att de intränade rutterna känns korta. Tack vare att han har ledsyn kvar kan han gå på egna upptäcktsfärder, utan att känna sig otrygg. Förut vågade han inte gå ut på okänd mark utan sin fru Jessica.
———
Annons: Välkommen till seminariet ”Lyfta tillsammans” i Eksalen Wasa!
NÄR? Lördagen den 14 oktober kl. 10–15.00.
VAR? Eksalen, Wasahuset, Rådhusgatan 23-25 i Vasa.
FÖR VEM? För alla synskadade i Vasa Svenska Synskadade och deras anhöriga eller närstående.
FÖRELÄSARE Anki Mannström, mental tränare från Karleby och Pia Nabb, koordinator närståendevård från Folkhälsan.

SEMINARIET ”LYFTA TILLSAMMANS” behandlar kraftkällor i vardagen när någon i nära omgivningen drabbas av ett syn handikapp.
PROGRAM
9.30–10	Kaffe med tilltugg och mingel i Eksalen, samt välkomsthälsning 			från Vasa Svenska Synskadade rf.
10–11.30 	Föreläsning ”Lev i nuet” med Anki Mannström. 
12–13		LUNCH (på egen bekostnad).
13–14.30	Föreläsning och diskussion ” Må bra i vardagen- tillsammans” med 
		Pia Nabb. Frågor kan ställas när som helst under dagen!
15.00		Avslutningskaffe med bulle i Eksalen.	
Seminariet är kostnadsfritt.
Anmälan till Febe Mörk senast torsdag 5.10 före kl.14 på tfn 045-321 3320.
———
Synskadade senegaleser får talböcker
Text och foto: Sören Jonsson
FSS tidigare styrelseordförande Gunilla 
Löfman är ivrig. Hennes goda vän Moussa Thiare är på Finlandsbesök. Hon är ivrig för att jag ska få träffa honom. 
– Ni kan ju prata om hur små medel kan göra under. Tänk att mitt beslut att åka till Senegal för några år sedan har förbättrat situationen för hundratusentals synskadade, säger Löfman.
Man kan se på henne att hon är både glad och stolt över framgångarna i Senegal. Det är drygt tre år sedan Moussa var här senast. Mycket har förbättrats på tre år. Han ger ett målande exempel. 
– När jag studerade vid universitetet i Dakar fick jag helt och hållet förlita mig på min bandspelare. Jag bandade in föreläsningarna och repeterade genom att lyssna på inbandningarna. Men för två år sedan beslutade rektorn vid universitet att anställa tre transkriberare. Nu får studenterna alla dokument de behöver i punktskrift, säger Thiare. 
Och det bli bättre. Från och med 2018 ska alla skolelever få tillgång till läroböcker. Synskadade ska få böcker i antingen punktskrift eller som talböcker. Det meddelade myndigheterna i februari. Thiare ser det som en enorm arbetsseger. Utbildning är ju en förutsättning för att personer med synskador ska kunna leva självständigt
– Min önskan är att personer med funktionsnedsättning inte ska behöva ta emot nåd och omsorg i all oändlighet. Vi ska bli fullständigt delaktiga i samhället. Fler måste få möjlighet att gå i skola, få jobb och kunna påverka. Men för att uppnå detta så behöver vi er hjälp.
På pappret har senegaleser med funktionsnedsättning det bra. Det är redan sju år sedan Senegal ratificerade FN:s funktionshinderskonvention. Men verkligheten är dystrare. 
– Våra skolor är inte tillgängliga. De fysiska skolbyggnaderna utgör hinder och likaså undervisningen. Vi har en statlig skola för blinda, men den är överfull. Varje år lämnas över hundra elever utanför skolväsendet. Vad händer med dem? 
Nu sätter Thiare hoppet till Marrakechfördraget. Om blinda senegaleser får tillgång till information så lär de känna till sina rättigheter. Kunskap ger makt.
– Jag är övertygad om att EU mycket snart ratificerar Marrakechfördraget, och då har vi plötsligt juridiken på vår sida. Vi får tillgång till alla franska böcker som någonsin givits ut. •
———
Krönika: Attityder i förändring
Text: Gunilla Löfman
Moussa är en central figur i funktionshinderarbetet i sitt hemland. Han hör till den lilla grupp som trots sin funktionsnedsättning har haft möjlighet att studera vid ett universitet. Genom sin position på universitetet har han en god utblick över samhället och många kontakter. Jag tror ändå att det är hans erfarenheter av att hela livet har levt med en synskada i bagaget samt hans personlighet som är hans starkaste trumfkort. 
När vi via e-posten brevväxlat skrev han: ”Du frågade tidigare om mina drömmar. Den viktigaste är att bekämpa orättvisor närhelst och varhelst de finns – och att lyckas!” Det går inte att ta miste på att han verkligen menar detta. Han är en god talare och när han ställer sig i talarstolen känner man på sig att han vet vad han talar om, budskapet kommer från djupet av hans hjärta. Utan att se hur åhörarna reagerar kan jag känna att publiken lyssnar och att han når fram med sitt budskap.
Under mina vistelser i Senegal har jag vid olika tillfällen haft möjlighet att träffa de kvinnor som leder ”bibliotekskonsortiet för högre utbildning” och Sightsavers. I juni 2015 inleddes ett samarbete mellan synskadeorganisationen, bibliotekskonsortiet och Sightsavers med målet att påverka attityderna. Man började med att tillsammans med en professor i språkvetenskap granska det språk som används när man talar och skriver om personer med funktionsnedsättning. De konstaterade att orden och uttrycken är väldigt nedsättande och att de på olika sätt brännmärker personerna som socialt avvikande. 
Nya utryck, sådana som stärker personerna och som påverkar attityderna i positiv riktning behövs. Nu i mars inbjöd man journalister från press, radio och tv till diskussion kring hur viktigt ett positivt språkbruk är. Samtidigt passade man på att ge journalisterna en ny dos information om Marrakechfördraget. Senegal hör till de sjuttiofem länder som signerat Marrakechavtalet.  
Hösten 2015 fick handikapporganisationernas samarbetsförbund en ny ordförande och Moussa blev både styrelsemedlem och generalsekreterare. I snabb takt åstadkom förbundet en ny plan för att sprida information om att det är viktigt att personer med funktionsnedsättning inkluderas i samhället och att man trots handikappet har rätt att leva ett självständigt liv. Marrakechfördraget flätade man också in i planen.
Att påverka attityder är ett långsiktigt arbete. Också i Finland finns fortfarande en hel del att göra på den fronten. Just nu ligger Senegal långt efter, men jag upplever att samhällsklimatet där kommer att förändras snabbt när det väl kommer i gång. Innan vi vet ordet av har Senegal rusat förbi när det gäller acceptans av personer med funktionsnedsättning. •
———
Utblick: Digitalisering - mer möjlighet än hot?
Text: Minna von Zansen, Direktör, kundrelationer, Celia
Digitaliseringen av offentliga tjänster är ett av den nuvarande regeringens spetsprojekt. Med digitalisering uppstår även jämlikhetsproblem då en del av befolkningen saknar de förutsättningar som krävs för att använda sig av digitala tjänster. Till exempel: en tredjedel av låginkomsthushållen saknar egen internetanslutning, och dessutom räcker varken den digitala kompetensen eller ekonomiska tillgångar till hos alla. Detta ger upphov till en digital klyfta i samhället.
Enligt Valli rf:s Åldersteknologicentrum är speciellt den äldre befolkningen starkt tudelad när det gäller användningen av ny digital teknologi. Faktorer som boendeort, kön, familjesituation och yrkesbakgrund påverkar starkt om informationssamhället blir bekant eller om man hamnar utanför. Eventuella funktionsnedsättningar påverkar naturligtvis också individens situation.
Åldersteknologicentrums undersökning under våren 2017 visade att internetanvändningen framskrider långsammast just i de äldsta åldersgrupperna. Det finns över en miljon invånare över 65 år i Finland, dvs. drygt 20 procent av hela befolkningen. I undersökningen hade 74 procent av 65–74-åringarna använt Internet, då bara 31 procent av 75–89-åringarna hade gjort det.
Digitaliseringen är ändå ett måste också i den offentliga sektorn, däribland Celia. Digitaliseringen väcker många frågor: det finns både möjligheter och hot, till och med djup oro. Celia har valt att försöka tackla situationen på flera sätt: hela vår boksamling och infrastruktur är digital sedan tio år tillbaka, vilket fungerar som bas för hela verksamheten och för dess framtida utveckling. Genom att skapa så användarvänliga, tillgängliga och attraktiva digitala tjänster som möjligt strävar vi efter att på ett smart sätt kunna erbjuda tjänster åt en stor mängd användare. Och i sin tur, ju fler som använder sig av digitala tjänster, desto mer resurser kvar för att betjäna personer som av olika orsaker behöver traditionella tjänster, t.ex. talböcker på cd-skiva.
Om det låter skrämmande lönar det sig att komma ihåg, att den digitala utvecklingen är otroligt snabb, och att framtidens tekniska lösningar och digitala tjänster helt säkert inte kommer att se ut som de gör idag. Redan nu kan t.ex. en surfplatta programmeras och fjärrstyras utan att användaren själv behöver ens röra vid den. Kanske en lösning för personer med t.ex. muskelsjukdom eller demens? Många apparater och tjänster kan och kommer också att kunna styras med rösten, vilket kan underlätta användningen för många.
För tillfället arbetar Celia på att bl.a. förbättra och utveckla webbtjänsten Celianet, som togs i bruk under våren 2017. Dessutom jobbar vi tillsammans med biblioteken i hela landet för att nå ut till nya potentiella kunder. Ungefär var tredje person med synnedsättning använder sig av Celias tjänster och material i dag, och behovet är säkert större. Det finns ännu många som inte känner till att det överhuvudtaget finns talbokstjänster att få. Med tanke på framtiden följer Celia utvecklingen i olika länder och samarbetar med olika partners i Finland för att utveckla nya digitala talbokstjänster, som skulle lämpa sig för så många användare som möjligt. Målet är dock fortfarande desamma som tidigare, att alla ska ha möjlighet att läsa, oavsett läsnedsättning.•
——— 
Profilen: Cellopappan
– Det bästa vore om jag ännu skulle kunna spela från noter, drömmer Joni Erikslund
Text: Sari Karjalainen, Foto: Riikka Kajander, ÖversättninG: Sören Jonsson
Joni Erikslund gick ut med toppbetyg i cello, men kunde inte längre spela klassisk musik. Han såg inte att läsa noter. 
Under de två sista åren före examen led han av svår huvudvärk. Ingen kunde förklara varför. Slutligen kunde läkarna konstatera grå starr, vilket i stark belysning förorsakade den svåra huvudvärken och trigeminusneuralgi (kortvarig intensiv ansiktssmärta). 
Läkaren beskrev situationen som att trettioåriga Joni Erikslund i praktiken hade en 60-årings ögon. Grå starr är ju vanligtvis just en åldersrelaterad sjukdom. 
Hans grå starr var tvungen att opereras bort, men operationen misslyckades. Synen som skulle bli bättre, blev i stället sämre. Dessutom började ögonen att värka. Till följd av detta väntade många efterbehandlingar för Joni. Även under dessa operationer gjorde läkarna misstag. 
Senare upptäckte ögonkirurgen att läkaren som hade behandlat Jonis efterstarr hade öppnat ögat för långt, vilket hade förstört gula fläcken slutgiltigt. När kirurgen undersökte Jonis öga märkte han att linsen hade lossnat helt och hållet, och skulle ha kunnat falla ut på operationsbordet. 
I dag skelar Joni Erikslund, 47. Han ser ljus men kan inte fokusera på något. Hans högra öga har ett mycket snävt synfält. 
– Jag kommer inte att sätta i gång en rättsprocess mot sjukhuset för felbehandling. Min syn blir inte bättre för det, säger Erikslund. 
Från Europa tillbaka ner på jorden
Synskadan tvingade Joni att radikalt ändra sitt sätt att spela. Han gav upp noter och bytte från klassisk musik till lättare musik på gehör. 
För två år sedan arrangerade Joni cello-partiet i musikalen De tre musketörerna på Lojo teater. Det var spännande att komponera cellopartiet på gehör utifrån färdig musik. Joni var nöjd med sitt arbete, även om det inte var det bästa soundet. 
– Jag spelade cello på slottets mur ungefär på tre meters höjd. Det roade mig när folk frågade hur jag kunde klättra upp på muren i den becksvarta salen. Nåväl, jag ser ju inte annars heller något, flinar Joni. 
Han har en lång musikalisk historia. Redan under gymnasietiden fick han möjlighet att spela tillsammans med Lojo stadsorkester. Senare ansökte han och kom in till Jyväskylä för att studera fysik. Men han sökte dessutom in till konservatoriet för att bli bättre på cello.  
Han grundade kammarorkestern Capriccioso. Med orkestern turnerade han runt i Ryssland, Sverige, Tyskland och i resten av Europa. Ibland spelade han också i Jyväskyläs symfoniorkester. 
– Kammarmusik står mig närmast, för i den kan man känna hur musiken andas tillsammans med människorna, beskriver han.
Joni har spelat in skivor med Astor Piazzollas tangon i en piano-tvärflöjt-cello-uppsättning. Han har också spelat med på många av Capricciosos skivor. Han har dessutom spelat i symfoniorkestern Vivo tillsammans med Apocalyptica. När han gjorde sig redo för sitt examensarbete i cello fick han uppträda i den berömda Shostakovich-salen i Sankt Petersburg. 
– Musik ger mig möjlighet att utvecklas som människa, sammanfattar han.  
Genterapikö
När synskadan bröt ut förändrades allt. Joni utbildade sig till ett nytt yrke och driver nu en massörsmottagning i sitt hem. 
Ögonvärken plågade honom ännu länge efteråt. I starkt ljus fick han ögonmigrän och trigeminusneuralgi. Många år efter alla undersökningar upptäckte läkarna att hans tårkanaler hade ärrats igen i samband med någon operation. När de öppnades med laser slutade värken med detsamma.
Orsaken till Jonis synskada visade sig vara en ärftlig ögonsjukdom, koroideremi. Till ögonsjukdomen hör oförmåga att se i mörkret och att synfältet blir mindre. Joni hann vara helt blind ett tag, men har sedermera fått tillbaka delar av synen. 
I dagsläget hör Joni till en försöksgrupp för koroideremi. Han drömmer om att få pröva på genterapi, som möjligtvis skulle ge honom synen tillbaka. 
– Det bästa vore om jag ännu skulle kunna spela från noter, säger han. 
Familjen är bäst
Joni Erikslund har från barnsben haft en mycket god hörsel, och i massörsyrket har hans känsel utvecklats. Tryckta böcker har bytts ut mot talböcker. 
– Jag har aldrig sett i mörker, så jag tycker inte om att gå på restaurang. Jag ser inget där. Dessutom stör den bullriga miljön mig från att gestalta omgivningen. 
Han hann ha några längre förhållanden innan äktenskapet. Hans synnedsättning utgjorde aldrig hinder i något parförhållandena. När han lär känna en ny person har han upplevt att kvinnor oftare ryggar tillbaka än män när de får höra att han har en synnedsättning. 
Han träffade sin fru Karoliina för första gången 2006, då det hade gått sex år sedan starroperationen. Olikheter var bekant sedan tidigare för Karoliina och hennes familj. Hennes föräldrar har jobbat bland annat med personer som har autism och Down syndrom. 
Joni och Karoliinas vardag har fungerat smidigt. Deras dotter är redan fem år. Barnet och hennes vänner har tagit Jonis blindhet som en helt naturlig sak. 
Familjen bor i Lojo, där Jani för övrigt också växte upp. 
– Tidigare tänkte jag att jag har fullt upp med att sköta mig själv, och att barn inte passar in i ekvationen. Barnets födsel har inte påverkat mitt liv i negativ bemärkelse. 
Karoliina skötte blöjbyten och matar barnet, medan Joni leker och nattar. Han befattar sig inte med matlagningen, men han tvättar byk, dammsuger, tvättar bilen och klipper gräset. 
Nu litar Joni på att han klarar sig, även om han skulle bo ensam. Just nu överväger han vilken telefon han ska välja, eftersom han inte kan läsa textmeddelanden eller se annan information på skärmen. •
Bildtext: EUROPATURNÉ. Joni Erikslund hann spela in skivor och turnera runt i Europa med klassisk musik. När han drabbades av synnedsättning blev han tvungen att byta musikstil. 
MUSIKÖRA. Joni Eriksson är en blind musiker som har genomgått många ögonoperationer. 
———
Naturupplevelser och historiska sevärdheter på Kustö
Text: Paulina Hannus, Foto: Gun-Britt Rosenkvist
Torsdagen den 31 augusti åkte 13 synskadade deltagare inklusive ledsagare från Östnyland och Huvudstadsregionen till Koivukankare semestercenter på Kustö i S:t Karins där vårt tre dagar långa sommarläger hölls. Den första dagen gick mest åt till att bekanta sig med varandra och med stället. Koivukankare som har över 70 år gamla anor, är beläget på Kustö udd i en naturskön och fridfull omgivning vid havet. Semestercentret ägs av Åbonejdens invalidförening, men drivs av företagarna Reijo och Kerttu. Det är ett idealiskt ställe för båtsporter, simning och bollspel.
Vädret den här dagen var regnigt och grådaskigt och lockade inte alls till uteaktiviteter. På kvällen vankades det plättar i det lilla grillhuset i skogen ca 200 m från huset där vi var inkvarterade. Grillhuset var just så stort att vi alla fick plats där inne runt den varma brasan som sprakade i eldstaden. 
Ägaren Reijo underhöll oss med roliga historier medan han stekte plättar. Han har en kateringfirma som bl.a. steker plättar vid större evenemang runtom i landet. Nygräddade plättar med jordgubbssylt hör nog till det godaste jag vet.
På fredagen var vädret soligare, men det blåste väldigt hårt. På förmiddagen gick en del på upptäcktsfärd ner till stranden eller längre bort i omgivningen, medan andra spelade minigolf eller bara njöt av solskenet. På eftermiddagen gjorde vi en kort guidad utflykt till Kustö kyrka, herrgård och biskopsborg. Kustö träkyrka, som byggdes år 1792, är en rektangulär timmerbyggnad med slätknut i skärgårdsstil. Vid den norra väggen finns en hög sakristia. Kustö medeltida biskopsborg byggdes vid Pikisvikens strand som residens och tillflyktsort för den katolska kyrkans biskopar.
Sammanlagt hann 15 katolska biskopar vara värdar i biskopsborgen under 200 år fram till reformationen. Borgen revs på befallning av Gustav Vasa 1528 och i dag återstår endast bottenvåningen. Kustö gård hade på medeltiden hand om biskopsborgens lantbruk och boskapsskötsel. Efter att borgen ödelagts övergick förvaltningen av gården först till Åbo slott och därefter förlänades den till höga civila ämbetsmän, landshövdingar och hovrättspresidenter. Om somrarna omvandlas gården till en konstgård under ledning av konstnären Merja Markkula.
På kvällen tog vi ett rejält hett bad i den vedeldade strandbastun. Den låg vid bryggan varifrån en stege ledde ner i vattnet. Varm och svettig klev jag så långt ner på stegen att jag kunde doppa mig i det iskalla havsvattnet. 
På lördagen var havet spegellugnt, så min syster Karin och jag tog en roddtur. Karin rodde och jag satt i fören och hörde hur årornas plask tog oss en bra bit från land ut på havet. När vi vände om och hade kommit till bryggan för att hoppa i land, fick vi bevittna en smärre incident. Två andra lägerdeltagare, Gun-Britt och Inger var just på väg ut med trampbåt. Gun-Britt stod i båtens ena sittbrunn och försökte febrilt ge det löst hängande repet åt Inger som stod på bryggan i beråd att kliva i båten.
Men trampbåten höll på att glida bort från bryggan, varvid Gun-Britt lutade sig med repet i handen så långt fram över kanten att båten krängde betänkligt och hennes sittbrunn började ta in vatten. Reijo som också stod på bryggan satte ena foten i båtens andra sittbrunn för att på så sätt dra den mot bryggan. Men han fumlade och tappade balansen. Den vingliga trampbåten kapsejsade fullständigt under en alltför stor tyngd och både Gun-Britt och Reijo föll baklänges i vattnet med kläderna på. Gun-Britt som är en van skäriflicka simmade snabbt i land.
Reijo verkade däremot skräckslagen och tänkte nästan ta tag i vår roddbåt. Men Gun-Britt som låg dyblöt på bryggan lånade vår ena åra, med vars hjälp Reijo lyckades ta sig upp på bryggan. Äventyret slutade lyckligt, Gun-Britt och Reijo fick torra kläder på sig och Karin och jag rodde helskinnade till stranden.
Sommarlägret bjöd också på trevlig samvaro, goda och mättande måltider fem gånger per dag, vila och avkoppling. Att umgås, koppla av och ha roligt tillsammans stärker välbefinnandet och är därför en viktig del av våra sommarläger. Om vi någon gång igen håller vårt sommarläger på Koivukankare, ska vi stanna lite längre så att vi hinner uppleva mera natur- och kulturlandskap i Åbo och på skärgårdens ringväg. •
Bildtext: PLASK Paulina Hannus med syster Karin åkte på en roddtur. 
———
Aktuellt
———
Många fel i punktskriftsböcker 
MTM:s punktskriftsböcker har allt oftare många grova slarvfel som gör läsningen mycket irriterande och svår. Nu stärker MTM korrekturläsningen. 
Stavfel, grammatiska fel och punkter som hamnar ovanpå varandra har blivit allt vanligare i punktskriftsböcker. Ä och Å blir till A; och Ö blir till O i böckerna. Namn har bytts ut och i vissa fall blir innehållet obegripligt då meningarna flyter in i varandra. Sedan ett par år tillbaka skannas nämligen böcker in av ett företag i Indien. 
Samarbetet mellan Myndigheten för Tillgängliga Medier, MTM, och förlagen är pudelns kärna. Myndigheten har tillgång till förlagens textfiler när det gäller de flesta svenska författare. Men övriga böcker måste skannas in. Och det är där som problemen uppstår.  
Henrik Götesson intressepolitisk handläggare vid SRF berättar att de väldigt ofta får in rapporter om omfattande korrekturfel i punktskriftsböcker. 
För att möta kritiken genomför nu MTM en upphandling för att säkerställa kvaliteten på punktskriftsböcker. 
Det är ännu oklart hur utbredda korrekturfelen är. Därför utför SRF och MTM en gemensam läsarundersökning. Om du har upptäckt fel i någon av MTM:s punktskriftsböcker kan du höra av dig till henrik.gotesson@srf.nu 
eller +46-8-39 91 49. •
Dagens Nyheter var först med att rapportera om problemen. 
Källa: Dagens Nyheter, SRF Perspektiv. 
——
FSS har fått en ny ekonom 
FSS har fått en ny ekonomiansvarig! Sonja Helenius inledde sin tjänst på förbundet i september. 
Du når henne per e-post, sonja.helenius@fss.fi eller via telefon 050-382 7414.  •
——
Yle tar ansvar
Yles chef för översättning och versionering Christoffer Forssell ansvarar nu för syntolkning. Yle kommer att utöka syntolkningen, åtminstone på finska. Bland annat ska finska julkalendern syntolkas i år. •
——
Europeiskt kort tas i bruk
Från 2018 kan personer som behöver särskilt stöd för att delta i samhällets verksamhet ansöka om Det europeiska funktionshinderkortet. Kortet ersätter inte Synskadekortet, utan ska ses som ett komplement.  •
———
Aktuellt i distrikten
———
Norra Österbottens Svenska Synskadade
Vattengymnastiken på Östanlid i samarbete med Folkhälsan hålls onsdagar, grupp 1 kl 11.45 och grupp 2 kl 12.30. I samband med vattengympan har medlemmarna möjlighet att träna i gymmet på Östanlid mellan kl. 11–12.
Mimoselgruppen för damer med Ann-Mari Ekstrand, samlas onsdagen 4.10 kl. 13–15 på Fyren (jämna veckor).
Engelska kursen med Sol-Britt Björkgren hålls tisdagar ojämna veckor, nästa gång tisdagen 10.10 kl. 13.15.
Spanska kursen med Aslög Forsman, hålls jämna veckor, nästa gång tisdagen 17.10 kl. 13.15.
En diskussionsgrupp för män startar torsdagen 12.10 kl. 13 på Fyren.
Handarbetsgruppen ”Rätstickorna” träffas i regel varannan måndag (ojämna veckor) kl. 12–14 på Fyren. Höstens första träff hålls 16.10 och följande träff blir 23.10. Agneta Cederberg hälsar både nya och gamla deltagare välkomna.
Bowling gruppen tränar på måndagar kl. 12.30 på Idrottsgården i Jakobstad.
Oktober månads föreningsträff ordnas tisdagen 17.10 kl. 18 på Fyren. Information om nya taltidningsapparaten.
Dagträff i Karleby hålls tisdagen 24.10 kl. 13 i brasrummet på församlingscentret.
I samarbete med FSS, VSS och Folkhälsan ordnas en ”Må bra dag” torsdagen 9.11 på Norrvalla. Mera info i separat annons.
Vi har förhandsbokat biljetter till Oratoriet ”Skymning Gryning – att stiga ut ur krigets skugga” till lördagen 11.11 kl. 18 i Schaumansalen, Jakobstad. Biljettpris med grupprabatt 20 €.
Anmälan om deltagande i olika evenemang och aktiviteter görs till distr.sekr. Ann-Sofie Grankulla, tfn 7234 880 eller 050-3795 658 eller via e-post: noss@multi.fi Mera information om verksamheten i medlemsbandet och föreningsspalten i Österbottens Tidning på lördagar eller på www.fss.fi under länken distriktsföreningar och Norra Österbotten.

Kontaktuppgifter till NÖSS styrelse: Ordförande Ann-Britt Mattbäck, tfn 050-300 1111, e-post: abm@multi.fi. Viceordförande Bengt Ahlvik, tfn 0500-778 694. Kassör Seppo Sjö, tfn 050-5239 539. Maj-Len Ahlstedt, tfn 050-5633 433. Berndt Berglund, tfn 044-320 3699. Anders Nyberg, tfn 046-571 4520. Leif Nybohm, tfn 050-300 1025. Anna Segervall, tfn 050-4322 504
Välkomna med i vår verksamhet! Styrelsen och Ann-Sofie Grankulla   
——
Svenska Synskadade i Mellersta Nyland
Verksamheten kommer nu under höstterminen att läggas upp på ett lite annorlunda vis. Vi kommer att ha måndagsträffar varannan vecka, och andra måndagen varje månad träffas vi på Kampens servicehus, Salomonsgatan 21 klockan 15.00–17.00. Observera tiden. Distriktssekreteraren möter vid huvudingången. 
Nedan datumen för träffarna på Kampens servicehus under hösten
• 9.10 kl. 15.00-17.00
• 13.11 kl. 15.00-17.00
• 11.12 kl. 15.00-17.00.
Vi börjar med minnesträning på måndagsträffarna i Kampens servicehus. Minnesträningen dras av Reidar Wasenius. Den första träningen hålls 9.10 klockan 15.30-16.30. Vi dricker kaffe före träningen klockan 15.00. Vårt utrymme finns i första våningen. Du kommer bäst med hissen som finns i aulan där du kommer in. Anmäl om ditt kommande senast 4.10 till kansliet. Minnesträningen kommer att hållas 8 gånger sammanlagt. 
Luncherna som vi haft på Hörnen fortsätter igen, men kommer nu att hållas den sista måndagen i månaden. priset är 4 euro. Till lunchen bör du anmäla dig senast veckan innan. Träffarna som hålls på Hörnan är vanlig tid, 13.00-15.00. 
Nästa lunch blir 23.10 klockan 13.00-15.00 och terminens sista lunch blir 27.11 klockan 13.00-15.00. Kom ihåg att anmäla om ditt deltagande veckan innan lunchen.
Vattengymnastiken har börjat igen  på Folkhälsans seniorhus, Mannerheimvägen 97 klockan 10.00. Simningen är gratis för föreningens medlemmar. Nya deltagare ryms med. Anmälningarna görs till kansliet. 
17.10 klockan  19.00 har vi bokat biljetter till Lilla Teatern var vi ser revyn ”Det ordnar sig Sapiens”. Vi har 30 biljetter och de kostar 15 euro stycket. Bindande anmälningar görs till kansliet senast 4.10.
31.10 Vi börjar med yoga ifall det finns intresse. Kursen hålls på Hörnan mellan klockan 15.00-16.30 8 gånger under hösten. För att kursen skall bli av behövs minimum 5 deltagare på kursen. Kursavgiften är 30 euro per person. Bindande anmälningar görs senast 27.10 till kansliet.
11.11 Föreningen håller höstmöte på Hörnan, Parisgränden 2 A 3 i Helsingfors klockan 10.00. Stadgeenliga ärenden behandlas.
Efter mötet bjuder föreningen på lunch, så anmäl dig till lunchen senast 1.11 till kansliet. 
Hör av er till kansliet med önskemål på verksamhet och ideér som ni tycker skulle vara trevligt och roligt att göra tillsammans. 
Kansliets kontaktuppgifter
Telefon, 0400 269 553, kansliet@ssmn.fi
Kansliet har telefontid måndag-onsdag mellan klockan 10.00–13.00.
Hoppas få se och höra från er! Välkommen med hälsar Ulla Jensen, Distriktssekreterare.
——
Svenska Synskadade i Västnyland
Föreningen har gått in för mera synlighet och har därför deltagit i Ekenäs höstmarknad 21–22 september och hållit informationsdag i Ingå den 28 oktober. En satsning var också utedagen i Kvarnträsk, Tenala den 26 september. 
Söndagen den 29 oktober klockan 17.00 gästas föreningen av politikern, författaren och underhållaren Lasse Lehtinen, som talar om ’’Finland, landet med oförverkligade katastrofer’’ i församlingshemmet i Ekenäs. Tillfället är gratis och öppet för alla intresserade.
Höstens andra månadsträff går av stapeln lördagen den 14 oktober klockan 13
i Lyan, Prästängsgatan 12,
Ekenäs. Som vanligt kommer en intressant person på besök. Vi får också njuta av kaffe med tilltugg. Anmäl ditt deltagande till Birgitta Nordström, telefon 
044 336 8060, senast torsdagen den 12 oktober.
Läsecirkeln samlas följande gång onsdagen den 25 oktober klockan 15.00 i Lyan under ledning av Eeva Hanner, tel 050 595 4946
Herrklubben samlas torsdagen den 28 september klockan 15.00 i Lyan, då träffen får besök av spelare och ledning för BK-46 handboll. Följande möte är den 26 oktober klockan 15.00. Hör mera av Börje Broberg 044 5410 679.
Balanskursen i Seniorahuset, Prästängsgatan 14 i Ekenäs har plats för flera deltagare. Kursen går i Folkhälsans regi varje torsdag klockan 14. Ledare för kursen är Pirjo Laatikainen, som kan nås per telefon 
050 304 7613. 
Bocciagruppen samlas på fredagar klockan 14.00 i Seminarieskolans gymnastiksal. En nyhet är curling, som hålls samtidigt som boccia på samma plats. Hör mera om boccia av Birgitta Nordström 044 336 8060 och om curling av Kim Åkerblom, 044 955 3141.
Frisbeegolf i Karis är under planering. Mera info ger Börje Broberg, telefon 044 5410 679.
Varannan fredag klockan 12.30 håller vi kastträning med slungboll och turbospjut på centrumplanen i Ekenäs, vid regnväder i fotbollshallen i Västerby. Följande gånger är 29 september, 13 och 27 oktober.
Under hösten fortsätter vi att följa med handboll i Karis, när vårt favoritlag spelar. Matcherna refereras med föreningens syntolkningsutrustning. Jessica Holmlund tel 044 937 9640.
En utfärd t.ex. till Helsingfors med intressanta mål planeras. Andra tänkbara besöksmål är teater i Helsingfors eller Åbo och film på biograf i Ekenäs eller Karis. Kom gärna med förslag. 

Programmet med höstens aktiviteter skickas som e-post eller per brev till dem som inte ännu har fått det.

Om du har frågor eller förslag går det bra att ta kontakt med föreningens sekreterare Börje Broberg på telefon 044 5410 679 eller med e-post till ssvn@brev.fi. Du kan också ta kontakt med ordförande Göran Sjöstedt på telefon 040 502 8124, viceordförande Birgitta Nordström 044 336 8060 eller någon av de övriga styrelsemedlemmarna.
——
Svenska Synskadade i Östnyland
Svenska Synskadade i Östnylands september månadsträff är lördagen den 30.9 kl 13 på Kajutan, Ågatan 33 E i Borgå. Vi får höra olika infon bl.a. om vårt nya fredags program och punktskrift. Lovisaborna anmäl er till Jonas tfn 040 964 4672 senast torsdag 28.9. Välkommen!
Svenska Synskadade i Östnyland ordnar varannan fredag varierande program och varannan fredag en kaffe stund med socialt umgänge för medlemmarna på Kajutan, Ågatan 33 E i Borgå. Vi börjar med kaffestund fredagen den 6.10 kl. 10–11.30. Välkommen
——
Vasa Svenska Synskadade
Trivselcafé Mimosel fortsätter varannan vecka enligt följande datumonsdag 27.9, 11.10, 25.10 kl. 13.00 –15.15 och fortsätter fram till och med 22.11.2017. Ledare är Carina Blom tfn 044-788 1026 och Maj-Britt Aspö. Välkomna med både tidigare och nya deltagare!
Vattengymnastik i samarbete med Folkhälsan, fortsätter varje söndag och pågår fram till och med söndag 10.12. Grupp 1 samlas kl. 12.45–13.30 och grupp 2 kl. 13.30–14.15. Ledare är som tidigare Emma Storvall, tfn 040-911 7387.
Punktskrift fortsätter varannan tisdag, ojämna veckor, fram till och med tisdag 5.12. Lärare är Margareta Öster och Ritva Hagelberg. Välkomna med. Både nya och tidigare elever kan delta. Är du ny, anmäl dig gärna till kansliet på förhand!
Karasamling torsdag 28.9 kl. 13. Vi startar med fika på Lyktan. Därefter går vi tillsammans till Krigsveteranmuseét på Kyrkoesplanaden 22 A i källaren (ingång bredvid Ritz). Per-Erik Fant guidar oss runt i muséet. Gratis inträde. Anmälan till kansliet senast 25.9 före kl.14.

Företaget Polar Print Ab med Isak Sand i spetsen kommer hit till Lyktan torsdag 5.10 kl. 10–15 och förevisar det senaste som finns på marknaden gällande de hjälpmedel som finns att fås för synskadade. Passa på och ta del av den här unika informationen!
Mera detaljer senare på medlemsbandet och i föreningsspalten!
Kamratstödsseminarium i Eksalen, Wasa – lördag 14.10 kl. 10–15. Seminariet är gratis och ordnas i samarbete med Folkhälsan med stöd av STEA. (Se annons på annan plats i tidningen!)

De uppskattade trivselkvällarna på Lyktan fortsätter också i höst. Följande gång just du är välkommen till Lyktan är onsdag 18.10 och onsdag 15.11 kl. 18–20. Vi umgås, fikar och spelar nåt spel tillsammans! Anmälningar senast 16.10 och 13.11.
Fredag 27.10 kl. 19 ser vi musikalen ”Ingvar – en musikalisk möbelsaga” Vi har bokat platser på rad 2, 3, 4 och 9. Biljetten kostar 24€/person. Ledsagare gratis. Syntolkning. Passa på att komma och ta del av denna fartfyllda och roliga musikal! Mycket sevärd! Anmäl dig senast 19.10 före kl. 14.
Damerna i föreningen kommer att träffas troligen i oktober eller november på Lyktan och få stilanalys av elever från NOVIA. Följ med på medlemsbandet och i föreningsspalten om närmare dag och tid.
Må Bra Dag ordnas i samarbete med Folkhälsan, FSS och NÖSS på Norrvalla i Vörå, torsdag 9.11.2017 kl. 9.30-15.30. Se detaljerat program på annan plats i tidningen. Dagen kostar 20€/person. Busstidtabell meddelas senare. Anmäl dig senast 2.11 före kl. 14.
Distriktssekreterare Febe Mörk är anträffbar på verksamhetscentret Lyktan, måndag–torsdag kl. 9–14 på telefon 045-321 3320 och på vasasynskadade@gmail.com
Har du ärende till föreningen utöver kanslitiden, kan du kontakta ordförande eller någon annan i styrelsen ifall du funderar över någonting. 
Ordförande är Leif Karp. Du når honom på telefon 050-542 0286 eller per e-post: leif.karp@netikka.fi
——
Åbolands Synskadade
Distriktkoordinator Håkan Ström har kommit på jobb 18.9.2017 och senarelägger två veckor av sin semester.
Infotillfället i Kimito, Labbnäs tisdag 17.10.2017 är öppet för alla intresserade. Förbundets rehabiliteringsrådgivare Stina Nygård informerar och svarar på frågor. Lunch med kaffe och dopp.
Med stor besvikelse får vi konstatera att TRIO (pensionär, hörsel och syn) seminariet sinnen och kommunikation 23.11.2017 är inhiberat. Dagen i Åboland har länge varit fastslagen, men nu har pensionarsförbundet satt sitt höstmöte samma dag. Seminariet har hållits i Helsingfors och Vasa förut, så inget i Åboland!
Kontaktuppgifter till föreningen är: ordförande Birgitta Storbacka telefon 
040-586 7179. Vice ordförande Rolf Rönnqvist telefon 0400 736 567. Gun Fröberg telefon 040-833 6630
Ålands Synskadade
Trevlig fortsättning på hösten
Kommande aktiviteter är våra månadsträffar, som alltid är andra måndagen i månaden.
Har ni önskemål om ärende eller föreläsare hör av er till Gunnel, tel. 04573438950.
• Borstbindning måndagar kl. 11.30–14.30
• Boccia tisdagar kl. 13–15
• Punkskrift onsdagar kl. 12–14.30
• Bowling torsdagar kl. 14–15
• Simning fredagar kl. 14–15
• Iphone-kurs 18.10 och 25.10 kl. 12–15 samt 1.11 och 8.11 kl. 18–21. Anmälan till Ankaret tel. 19670

Handikapphjälpmedel. Har du frågor angående hjälpmedel för synskadade? Ring ögonpolikliniken tel. 535339 och tala med Carita Karlsson.
Bli medlem. Välkommen som medlem i Ålands Synskadade rf antingen som ordinarie eller som stödjande medlem. 
Som ordinarie medlem krävs läkarintyg. Kontakta då ögonpolikliniken på tel. 535339 och tala med Carita Karlsson. 
———
Funderar du på något kring FSS?
Tveka inte att ta kontakt för att diskutera dina tankar med oss. Vi finns här för din skull!
Ordförande Sune Hultin
Telefonnummer: 040 566 8792
E-post: huldin.sune@gmail.com

Organisationsledare Matthias Jakobsson
Telefonnummer: 044 080 8004
E-post: matthias.jakobsson@fss.fi
———
Kallelse till höstmöte

Förbundet Finlands Svenska Synskadade rf kallar medlemmarna till stadgeenligt höstmöte och utvidgat planeringsråd den 18-19 november 2017 på Sokos Hotell Lakeus i Seinäjoki. Mötesförhandlingarna inleds på lördag kl. 13.00 och fortsätter på söndag kl. 9.00. 
Vid mötet behandlas de i paragraf 7 av förbundets stadgar nämnda ärenden: verksamhetsplan för år 2018, budget för år 2018, medlemsavgift för stödjande medlemmar samt arvoden för år 2018, val av ordförande för 2018-2019, två styrelseledamöter för 2018-2020, samt två revisorer och revisorssuppleanter för 2018. 

Utöver detta behandlas följande ärenden:
– Styrelsens förslag till avsättning av ordförande
– Eventuellt fyllnadsval för ordförande för den resterande perioden fram till 31.12.2017
– Fyllnadsval för styrelseledamot som anmält avgång från styrelsen den 11.9.2017 för den resterande perioden fram till 31.12.2018 
– Eventuella andra fyllnadsval
– Medlemsmotion gällande erfarenhetstalarna
– Medlemsmotion gällande utökat informationsutbud
Tilläggsinformation gällande ärendena ges av organisationsledare Matthias Jakobsson, tfn: 044-0808 004.

Deltagaravgiften är 60 euro/person vilket inkluderar ordnade tågresor, kost och logi på hotellet. Anmälningen är bindande. Tillägg för enkelrum 25 euro. Medlemmarna ombeds anmäla sig till sina respektive föreningar senast onsdagen den 11 oktober 2017, enligt följande:

Norra Österbottens svenska synskadade rf: Ann-Sofie Grankulla, tfn 06-723 4880, 050-379 5658
Vasa svenska synskadade rf: Febe Mörk, må–to kl 9-14, tfn 045-321 3320
Svenska synskadade i Östnyland rf: Jonas Lindström, tfn 040-964 4672
Åbolands synskadade rf: Håkan Ström, ti-to kl 10-16, tfn 0400-151 322
Svenska synskadade i mellersta Nyland rf: Ulla Jensen, må-ons kl 10.00-13.00, 
tfn 0400-269 553
Svenska synskadade i Västnyland rf: Börje Broberg, tfn 044-541 0679
Ålands synskadade rf: Gunnel Bomanson, tfn 018-19670, 045-7343 8950

Möteshandlingar och program på önskat medium sänds till alla anmälda. Vi ber alla mötesdeltagare bekanta sig grundligt med mötesmaterialet på förhand! Välkommen! 
Styrelsen