FINLANDS SYNSKADADE
  är medlemstidning för Förbundet  Finlands Svenska Synskadade. Tidningen utkommer med tio nummer per år i storstil, punktskrift, och i elektronisk version, se www.fss.fi/fs.html. På kassett utkommer tidningen integrerad i tidningen Medlemsbandet. 2005 är tidningens 94:e årgång och den omfattar tio nummer. Nummer tre för 2005 utkommer 30 mars, materialdag 8 mars. Nummer fyra utkommer 27 april, materialdag 5 april. 

Utgivare
  Förbundet Finlands Svenska Synskadade rf
  Nylandsgatan 25 A 6, 00120 Helsingfors
  Tfn växel 09‑6962 300 

Chefredaktör Sergius Colliander
  tfn 09‑6962 3017, fax 680 2064
  e-post: sergius.colliander@fss.fi 

Meddelanden mottas av chefredaktören 
  Betalda annonser mottas dessutom av Hans Åhman, tfn 0500 604679, e-post tuvi@sci.fi Prenumerationer och adressändringar
  Susanna Antell, tfn 09‑6962 3010, e-post susanna.antell@fss.fi

Redaktionsråd
  Rolf Söderlund, Karl-Oscar Skogster, Gunilla Löfman, Beata Heinonen, Sergius Colliander
  Redaktionen ansvarar inte för insänt, ej beställt material.
Skribenternas åsikter sammanfaller inte nödvändigtvis med FSS ståndpunkt.
---------------

- Nytt projekt: TV-texterna ska börja ljuda
- Missbruk: Tänk om spriten faktiskt är ett problem ...
- Läs om Kalles datorfröjder! 

Pärmbild: Datorns tangentbord är för allt fler synskadade en port till jämlik information. Nere på bilden skymtar en punktläsrad. - Foto SC
---------------

Innehåll

Ledaren av Sergius Colliander
  Att bry sig på riktigt 

En förnyad handikappservicelag i kraft 2009 av Merja Heikkonen

Verksamheten bland svenska synskadade behöver stöd

Efterlängtat: textremsan blir till ljud

Missbruk:
  - Med i kvarnen av Anonym Alkoholist
  - Alkoholproblem går att lösa av Matti Rajamäki

Fair chans för barn med synskada och andra funktionsstörningar - intervju med Lea Hyvärinen

Klara för arbetslivet - om internationella massörsutbildningen i Vasa

HBL går in för PratSam

De Blindas Vänners informationspris

FSS i år, nästa år och sen ... Gunilla Löfman rapporterar

Datorfröjder - kåseri av Kalle

FSS vårmöteskallelse

MEDDELANDEN
  Sommarkurs för synskadade
  Stipendier
  Punktskriftskurs för seende
  Uthyres
  FSS regler för semesterbidrag finns inlästa
  Vill du ha tidningen per e-post?
  Kom med och välj årets talbok!

Meddelanden från distrikten 

Bakpärmen: Telefonservice Linjaari
---------------

Ledaren

Att bry sig på riktigt
  Sergius Colliander

I det här numret av tidningen behandlas i två artiklar en företeelse som vi inte gärna tar upp. I vår umgängeskultur finns en väldigt hög tröskel för att gå in i någons personliga beteende, d v s samtala med någon om sådant man upplever att kan behöva diskuteras. Ändå är det oerhört viktigt för var och en av oss att få tillförlitlig respons på vem vi är av omgivningen. Ifall vissa områden förtigs blir självbilden snedvriden och vi frestas att tro på falska förespeglingar om oss själva.
  Alkoholmissbruk bland personer med funktionshinder har på ansvarigt håll uppmärksammats under de senaste åren. De som har ansvar för missbrukarvården har genom ett speciellt projekt fått bättre förutsättningar att på ett adekvat sätt bemöta klienter med funktionshinder. Samhället har ett omfattande nätverk av vårdtillfällen för att hjälpa drabbade och näromgivningen till ett bra liv.
  Anonym alkoholist gör i sin redogörelse inne i tidningen följande viktiga reflexion: "Jag är säker på att handikappet förorsakar plågor, osäkerhet och ett sviktande självförtroende. Man känner sig lätt förtryckt och sparkad i huvudet." Om man inte kan eller inte bereds tillfälle att bearbeta de här känslorna så mycket och så länge det behövs är risken uppenbar att de leder till kompensatoriska beteendemönster. Spriten ger då en chimär av att livet ler.
  Att känna sig plågad, utsatt och otillräcklig är naturliga reaktioner så länge man inte funnit sig själv i den livssituation man har att komma tillrätta med. Men det går att hitta en sund livsstil om man är medveten om problemen och ger sig i kast med dem. Då måste man nog inse att bearbetandet tar tid.
  En missriktad kollegial känsla "synskadade emellan" ska inte hindra oss att hjälpa varandra. Och det gör vi bäst genom att bry oss på riktigt.
** ** **

Det finns hjälp att få när alkoholen blir ett problem

Du kan ta kontakt med hemortens hälsocentral, mentalvårdsbyrå eller en A-klinik, alternativt företagshälsovården. På svenska fungerar föreningen KRAN inom missbrukarvården och tillhandahåller information, tfn 09‑7206 1532, www.kran.fi.
---------------

Utredningsmannen Paara föreslår:
En förnyad handikappservicelag i kraft 2009

  Text. Merja Heikkonen, översättning Magnus Nyström

Redan den andra utredningsmannen som arbetat med lagen om utvecklingsstörda och handikappservice-lagen har fått sitt arbete slutfört. Utredningsmannen, omsorgsdirektör Erkki Paara avlät sin rapport tilll social- och hälsovårdsministeriet i slutet av januari. Den första utredningen gjordes senaste vår av jurisstuderande Jukka Kumpuvuori. Nu ska förslagen sammanfattas.
  Utredningsman Paara hade som främsta uppgift att reda ut hur strukturen inom vården av utvecklingsstörda borde förnyas. I rapporten betonas sålunda servicen av utvecklingsstörda, t ex boende och arbetsverksamhet, men Paara har samtidigt tagit ställning till många andra frågor och framför allt finansieringen.
  Finansieringen av reformen är en av kärnfrågorna i hela planen. En sammanslagning skulle betyda att både utvecklingsstörda och personer som rehabiliteras för mentala problem på ett tydligare sätt skulle omfattas av handikappservicelagen. Speciellt personer som rehabiliteras för mentala problem skulle öka kostnaderna. Kostnaderna för handikappservicen är enligt Paara visserligen redan 700‑800 milj. euro och den årliga stegringen uppskattas till 10‑15 %.
  Utöver att nya grupper skull komma med föreslår Paara att det borde gallras bland dem som omfattas av speciallagstiftningen. Det mest bekymmersamma av Paaras förslag angående synskadade skulle vara att lämna personer som blivit handikappade sedan de fyllt 65 år utanför handikappservicelagen. Klienterna skulle dock få behålla de tjänster de erhållit på basis av nuvarande lagstiftning. Detta skulle innebära bl a att det stora flertalet synskadade skulle bli utan handikappservice, de skulle endast omfattas av den allmänna lagstiftningen. Utredningsmannen föreslår dock att den allmänna lagstiftningen ska revideras före 2009 då reformen skulle träda i kraft.
  Handikapporganisationernas gemensamma önskan om att få en personlig hjälpare som subjektiv rättighet förverkligas inte i Paaras förslag. Han föreslår att hjälparna fortfarande ska höra till de allmänna förpliktelserna. Paara uppskattar dock att kostnaderna för hjälpare kommer att t o m fördubblas  p g a behoven bland utvecklingsstörda och mentalvårdsklienter.
  En positiv sida hos Paaras tankar kring finansieringen är initiativet att lagstiftningen om statsandelar skulle justeras så att den bättre betjänar medborgarna. Utredningsmannen föreslår, att en handikappkoefficient skulle ingå i kommunernas statsandelar och att staten skulle ersätta hälften av kommunernas kostnader för handikappservicen. Sålunda skulle skillnaderna mellan kommunerna utjämnas.
  Redan nu har Paaras förslag hunnit väcka motstridiga känslor inom handikapporganisationerna. Beredningen av lagreformen fortsätter nu inom social- och hälsovårdsministeriet i en tjänstemannaarbetsgrupp som har till uppgift att göra ett sammandrag av utredningsmännens rapporter. Kommer det att bli rum för utlåtanden efter sammanfattningen återstår att se.
---------------

Verksamheten bland svenska synskadade behöver stöd

Förbundet Finlands Svenska Synska-dade bedriver en målmedveten verk-samhet för att svenska synskada-de ska ha en så bra vardag som möjligt. I görligaste mån används samhällets stödformer och en del av finansie-ringen står Penningautomat-föreningen för. Men en betydande del av verksam-heten bekostas med FSS egna medel.
  Förbundet tar tacksamt emot donatio-ner och testamenten för att säkerställa kontinuitet och utveckling. För mera ingående upplysningar kontakta gärna verksamhetsledare Marita Tierala, tfn 09‑6962 3011.
---------------

Efterlängtat: textremsan blir ljud

(SC) Det våras för synskadade tv-tittare i Finland: ett projekt har kört igång med syftet att få textremsan uppläst. Avsikten är att det ska bli möjligt för synskadade och personer med lässvårigheter att följa med textade program. En digitalbox ska man ha men någon specialutrustning krävs inte.
  Projektet finansieras av kommunikationsministeriet inom ramen för klusterprogrammet ArviD som syftar till att på olika sätt utveckla servicen som ges allmänheten genom digital-tv. Rundradion Yle är ledande part och deltagare är några företag inom IT-branschen. Dessutom är Synskadades Centralförbund involverat.
  Den digitala tekniken gör det lättare att få textremsan uppläst av en talsyntes än tidigare. Avsikten är att systemet ska kräva möjligast litet extra åtgärder av personalen då programmen sänds. Och enligt den preliminära projektplanen lär detta också vara helt möjligt. Samtidigt som texten matas in i sändningen och visas på rutan går den också till en dator där talsyntesen nosar rätt på den och sänder den över en ljudkanal. Den här kanalen kan vem som helst sedan ta in och lyssna till via sin digitalbox (eller digital-tv, ifall man skaffat sig en sådan).
  Det finns dock gott om detaljer att avstämma och pröva. Under våren ska en testgrupp av synskadade få ge sina kommentarer bl.a. om hur syntesen fungerar, om lämplig mixnivå mellan det normala ljudet och syntesens volym, om syntesens hastighet och tonhöjd m.m. I ett första skede sker sändningarna på Yles TV1 men mot hösten hoppas man enligt utvecklingschef Juha Sylberg på SCF inleda provsändningar via TV2 och då involvera också Finlands Svenska Television och en finlandssvensk talsyntes som är under planering.
  FSS har redan länge efterlyst att man i Finland skulle följa internationella exempel och erbjuda synskadade tillgänglighet till tevetittandet. Ifjol våras distribuerades från förbundets vårmöte ett uttalande i ärendet till bl.a. kommunikationsministeriet och Rundradions ledning.
---------------

MISSBRUK

Med i kvarnen
  Anonym alkoholist, översättning Magnus Nyström

Jag stöter på en annons: Vi erbjuder hjälp åt handikappade människor med alkoholproblem. Ögonblicket är känsligt för jag har igen en gång såsom flere gånger tidigare ordentligt gjort bort mig med brännvinet. Minnet är borta. Fastän situationen varit oerhört viktig för mig har jag säkert skämt ut mig. Kan det vara så att också jag alkoholist?
  Jag ringer och ställer just den frågan. För att finna ett svar reserverar man tider för mig på en plats på vars yttervägg det står Avomylly (Den öppna kvarnen). Jag snackar med en terapeut, en psykolog och en läkare. Något levervärde är över 400 när det skulle få vara 115. Vi fyller i blanketter, jag besvarar frågor. Till slut får jag till svar en poängsumma, vilken visar på att jag är i behov av vård. Jag blir tvungen att tro: alkoholist som alkoholist, drinkare som drinkare!
  Jag har aldrig supit många dagar i sträck, men då jag tar, drar jag brännvin ordentligt, huvudet fullt. Men alkoholismen kan också ta sig en sådan form. Man behöver inte alltid vara berusad.
  Jag förbinder mig att delta i den vård Den öppna kvarnen ger. Det innebär att jag deltar i en intensivkurs. Jag bör vara med tre gånger i veckan under en och en halv månad.

Som handikappad i Kvarnen
  Jag har en känsla av övergivenhet i mitt hjärta då jag går med den första kvällen. De första intervjuerna har nog redan övertygat mig att personalen är trevlig och vänlig. Men hurudana månne de övriga kursdeltagarna är - de andra vars alkoholism gått så här långt?
  Min skygghet försvinner snart. Alla är verkligen bekymrade över sitt spritbruk. De hjälper gärna varandra, vare sig det är fråga om ett problem förorsakat av handikappet som att flytta sig från ett rum till ett annat eller ett annat för dem bekant gemensamt problem.
  Man har tänkt på saker: jag får material färdigt inläst på band, rentav i punktskrift och på datordiskett. Man utrustar mig med en förteckning över för situationen lämplig litteratur på Biblioteket för synskadade. Jag minns att jag i själva verket för några år sedan läste en bok som hette AA:s avvänjningsprogram och traditioner. Nu läser jag Tommy Hellstens Flodhästen i vardagsrummet.
  Vi hör expertföreläsningar och kurskamraternas redogörelser för sin ångest. De skriftliga uppgifterna under fritiden kan jag skriva på dator och få ut på papper så att terapeuten kan kommentera dem.

Iakttagelser
  När jag kommer hit förbinder jag mig att försöka vara ovillkorligt nykter. Här förstår man med alkoholism en sjukdom, vilken det tar tid att tillfriskna ifrån. Ofta når någon inte fram till målet och återfaller till att supa. Av någon orsak är den sista gången på kursen den svåraste. Just då kan man lätt trilla av. Jag märker några saker klart: kanske det finns en brännvinskvot. Varje människa ska supa denna kvot full, men sedan ska man sluta. Kanske min kvot nu är full! Jag får låta bli att fortsätta dricka!
  Någon frågar, hur mångte glaset brännvin  är det farliga och således för mycket. Svar: det första glaset. Då man inte tar det där första går det säkert inte till överdrift!
  Man bör vara utan sprit en dag i sänder. Längre behöver man inte tänka eller lova. Men ännu denna ena dag - och sedan åter en. Och åter en. Om det bara är möjligt.
  Jag har synbarligen ett sådant slag av alkoholism att frihet från spriten inte känns övermäktig, då jag en gång fattat beslutet. Inte ens i ett sällskap där de andra dricker. Jag granskar de övriga rentav road. Först är de tämligen tysta. De snackar inte så värst med varandra. Men senast det tredje glaset lossar tungan. Snart förklarar alla för varandra till och med de mest personliga bekymmer. Svårigheten är bara den att ingen längre lyssnar. De talar var och en om sina svårigheter med hög röst, men ingen lyssnar.
  På kursen är det en annan stämning. Där talar man och lyssnar man. Och svårigheterna är så brännande att talaren mången gång har gråten i halsen, det är frågan om livet.

Vilostunder i AA-klubben
  När kursen är slut skall man lära sig gå i AA-klubben. Då är det igen en stor fråga hur man ska hitta på ett främmande ställe? Hur ska man be om hjälp av taxin? Och i vilken slags grotta hamnar människan riktigt nu? 
  Men igen har jag varit rädd i onödan. Som i Den öppna kvarnen hjälper alkoholisterna gärna en att röra sig, blir bekanta, rent av olycksbröder. Stämningen blir hemtrevlig, brödramässig.
  AA-kvällen en gång i veckan betyder ett ögonblick av vila. Här kan man fritt komma ihåg de gånger man gjort bort sig som berusad, fråga råd av mer erfarna, utbyta erfarenheter, förödmjuka sig och vara sig själv utan att tvingas förlora ansiktet.

Jag har funnit hjälp
  Nu när jag lever mitt fjärde år utan sprit, vågar jag säga, att den vårdprocess som inleddes i Den öppna kvarnen har varit det rätta medlet. Detta trots att jag delvis instämmer i den kritik Raimo O. Kojo riktar mot kvarnvården och övriga former av hjälp i sin bok Eroon viinasta (Fri från brännvinet). Kritiken riktar sig närmast mot några tänkesätt. På sätt och vis borde man vara blyg då man ska bekänna för kompisarna i AA-klubben. Men detta fel finner man hos en del talare snarare än i principerna.
  Jag är säker på att handikappet förorsakar plågor, osäkerhet och ett sviktande självförtroende. Man känner sig lätt förtryckt och sparkad i huvudet. Då hjälper ett glas eller en flaska brännvin på ett förunderligt sätt och får en lätt att supa ännu mera.
  Jag är helt säker på, att kvarnvården och AA-klubben effektivt förmår hjälpa också oss synskadade.
  Då mina erfarenheter är positiva, vågar jag utan att tveka önska alla välkomna med! Jag säger detta som en man som gått igenom kvarnen,  en som känner många ärliga alkoholister inom AA-klubben och en som blivit fri från spriten. Och fri tänker jag även förbli - en dag i sänder!
..........

Alkoholproblem går att lösa

Matti Rajamäki
 Alkoholen hör i större eller mindre utsträckning till nästan alla finländares vardag och fest. Den höjer stämningen på festen eller sköter de sår i själen livet förorsakat. För de flesta medför alkoholen inga problem att klara sig i det dagliga livet. 
  Alkohol är dock inget vanligt livsmedel, utan det kan för en del förorsaka allvarliga men beträffande hälsan och det sociala. En av tio alkoholbrukare dricker så att det hotar hälsan, cirka en femtedel uppger i en undersökning att föräldrarnas alkoholbruk har förorsakat brister i deras barndom. Storkonsumtion av alkohol förorsakar bekymmer för cirka en halv miljon anhöriga till användare av alkohol.
  Vi lever i en stor brytningstid när det gäller alkoholfrågorna. Drickandet har enligt forskarna ökat kännbart, det har blivit vardagligare och alkohol används allt oftare. Ju mer alkohol vi använder desto fler blir de negativa verkningarna på människors liv.  
  Den prissänkning på alkohol som genomfördes 2004 har ökat oron för att de negativa biverkningarna skall öka ytterligare. Social- och hälsovårdsministeriet har svarat på medborgarnas oro genom Alkoholprogrammet, vars mål är att minska de negativa biverkningarna som alkoholen medför hos individer och familjer. Programmet genomförs på en bred bas som ett samarbete mellan olika aktörer. Tillsvidare har kompanjonsskapsavtalet inom alkoholprogrammet undertecknats av flere medborgarorganisationer, den evangelisk-lutherska och den ortodoxa kyrkan, arbetsmarknadens centralorganisationer, Hotell- och restaurangförbundet o s v.
  VAPA-projektet som handikapporganisationerna och nykterhetsorganisationerna genomfört har skapat en god grund för aktörernas samarbete för att minska de skadeverkningar alkoholen medför. Med hjälp av det genomförda projektet har man fått värdefull kunskap om förebyggandet av rusmedelsproblemen, vården av dem och behovet av utveckling av missbrukarvården. Genom samarbetet har man utvecklat nya modeller för det förebyggande arbetet, fortbildningen, utvärderingen, att göra upp en rusmedelsstrategi och tillgängligheten. Ett resultat inom projektet som är viktigare än modellerna är det, att många handikappade som haft svårigheter med alkoholen och deras anhöriga har tagit mod till sig och sökt sig till vård och fått hjälp i en svår livssituation.
  De bästa resultaten inom missbrukarvården uppnår man då man griper sig an problemet så tidigt som möjligt. Ett tidigt ingripande och att ta saken till tals är de bästa förebyggande medlen mot missbrukarproblem. Därför är det viktigt, att var och en av oss vågar ta upp de problem som är förorsakade av alkoholen och uppmuntrar en människa i svårigheter att söka hjälp.
  Skribenten arbetar med utvecklingsprojekt inom Kalliola-settlementet 
  Bildtext: Tomma spritflaskor kan vara tjusiga inslag i inredningen men ingen mår bra av att blunda för de problem alkoholmissbruk ställer till med.
---------------

Fair chans för barn med synskada och andra funktionsstörningar
  Lea-Test Ltd och SE

Ögonläkare Lea Hyvärinen njöt av sin tredje dag i pension i början av februari när hon bjöd på en kopp kaffe och diskuterade kommande aktiviteter. Efter tretttio år av internationellt arbete inom synskadefrågor och också i Svenskfinland, har hon nu mera tid för undervisning och vetenskapligt arbete. Mottagningen på Mehiläinen i Runda huset i Helsingfors begränsas till en dag per månad för flerhandikappade barn - varav många brukar vara svenskspråkiga.
  Några av läsarna har märkt att doktor Lea Hyvärinen kommer att hålla ett heldagsseminarium vid Vision 2005, ett stort världsmöte om synproblem i London i början av april. Workshopen behandlar synbedömning och är avsedd närmast för deltagare från u-länder. Tidigare har motsvarande workshops hållits just före stora möten som förberedelse i tekniska frågor och terminologi vilket gör att deltagarna får mer ut av föredragen. Denna gång beslöt RNIB (Royal National Institute of the Blind) att workshopen skall vara i mitten av programmet, vilket de som arbetar inom tidig habilitering av barn är mycket tacksamma för. London är en dyr stad, tiden skall användas effektivt.

U-landsproblematiken
  I industriella länder är synsvagheten ett geriatriskt problem. I u-länderna är den däremot ett pediatriskt problem med många olösta frågor i den tidiga habiliteringen och specialundervisningen. Personalen behöver undervisas i synbedömning. Ofta måste de själva ta ansvar för en hel del av mätningarna då det inte finns tillräckligt med ögonläkare eller optometrister i landet. I u-länderna har man också blivit medveten om flerfunktionsstörningar bland synskadade barn. När synfunktionsstörningen är en del av en mera omfattande problematisk situation, kräver en grundlig undersökning flera specialister och en observationstid på flera år även hos oss.
  Eftersom mer än 60 % av synskadade barn har minst ett annat problem, behövs det många variationer av testsituationen. Man har märkt att det finns oväntat många barn vars synskärpevärden blir bättre när värdena mäts med enstaka symboler, jämfört med resultaten från testsituationer där vanliga radtest har använts. Radtestet är det test som man enligt WHO ska använda vid synbedömning.
  WHO har i augusti ifjol publicerat resultaten av ett möte i september 2003 där man borde ha skrivit en rekommendation på alla de test som skall användas vid klassifikation av synsvaghet och blindhet. 
  - Men det blev bara synskärpevärdemätningar som vi kunde enas om, säger doktor Lea Hyvärinen. Även i den frågan blev det oenighet i hur långt borta avståndstestet skall vara. Hälften av deltagarna ville fortsätta med fyra meter, andra hälften med sex meter. Nu står det i texten "sex meter" men länder som har använt fyra meters avstånd i många år ändrar inte mätningssituationen. I dessa länder är undersökningsrummen nu knappt längre än fyra meter.
  En viktig ändring i rekommendationerna är synskärpetestets struktur. Man ska frångå gamla syntavlor med mindre siffror eller bokstäver på de nedre raderna långt ifrån varandra, istället ska avståndet mellan testsiffror och "bokstäver vara lika med deras bredd på alla rader och man ska mäta synskärpevärden både på avstånd och på nära håll. Doktor Hyvärinens tester följer dessa regler och har blivit standardtester för barn i många länder. Nu gäller det att lära användarna att testa på rätt sätt. Rekommendationen nämner t ex att man inte ska peka på den siffra, bokstav eller bild som barnet ska nämna eller matcha. Detta är en detalj som har förorsakat många felaktiga resultat, speciellt i undersökning av barn och vuxna med hjärnsynskador.

Syn och hörsel
  Som pensionär har doktor Hyvärinen tid att delta i nordiska diskussioner om sådana grundläggande frågor som definition av dövblindhet. Den nordiska definitionen skapades första gången för 25 år sedan och nyligen har en arbetsgrupp färdigställt en text som kommer att studeras noggrant i alla nordiska länder före världsmötet i juni i Tammerfors. Dr. Hyvärinen har varit med på NUD, Nordisk Uddannelse för Dövblindepersonale från början (1979) och har fortfarande speciellt intresse i hörselfrågor. Hon skulle gärna se att alla synskadade fick sin hörsel väl undersökt för hörseln är det viktigaste kompenserande sinnet vid synfunktionsstörning. Den växande gruppen av hjärnsynskadade barn har många svårigheter i processering av hörselinformation på samma sätt som de har i användning av syninformation.
  Barn och vuxna med flerhandikapp och synskador är en utmaning för tidig habilitering och skolor och kommer att vara det viktigaste arbetsområdet för doktor Lea Hyvärinen som nyligen blev docent i utvecklingsneuropsykologi vid Helsingfors universitet.
  Bildtext: Doktor Lea Hyvärinen fortsätter sitt arbete inom synhabilitering och -rehabilitering också som pensionär. Foto Sunniva Ekbom
---------------

Klara för arbetslivet!
  Elisabet Borgar, projektkoordinator

Från början var det tänkt att utbildningen av synskadade massörer skulle erbjuda två personer med synfunktionshinder i deltagarländerna Sverige, England, Italien, Portugal och Finland chansen att studera till massör. Eftersom intresset från vissa länder var svagt, öppnades några platser för fri ansökan. Det blev alltså en integrerad grupp med fem synfunktionshindrade och fem normalt seende studerande som med engelska som studiespråk inledde sina studier den 4 augusti 2003.
  Dessa tio massörsstuderanden har alla fullföljt sina studier och erhöll den 17 december 2004 sina diplom.

Projektets syfte och genomförande
  Projektet syfte har varit att utveckla en modell för en enhetlig europeisk massöryrkesutbildning för personer med synfunktionshinder, med tyngdpunkt på egen företagsamhet, innefattande avläggande av yrkesprov för erhållande av examen. Personer med synfunktionshinder  ska kunna få chansen att integreras på arbetsmarknaden. Massörsyrket är internationellt och kan utövas överallt. Projektet Visually Impaired Masseurs, som avslutades i februari 2005, har förverkligats inom Leonardo da Vinci-programmet. Inom projektet har bl a följande produkt skapats: "Massage Training for Visually Impaired People - A European Model" (ISBN 952‑5074‑41‑2) samt hemsidan http://vim.syi.fi.
  I relation till projektet har en pilotutbildning förverkligats vid enheten i Gamla Vasa. Pilotutbildningen på 60 studieveckor har planerats, förverkligats och utvärderats i samarbete med representanter för utbildningar för synfunktionshindrade, med representanter från intresseorganisationer samt med arbetslivet. Studerande från olika länder i Europa har haft möjlighet att söka till pilotutbildningen, som förverkligats på engelska. Under pilotutbildningen har Svenska yrkesinstitutet tack vare sitt kontaktnät i regionen haft förmånen att anlita flera av egna lärarkrafter samt även lärarkrafter och handledare utifrån. Lärare, handledare och övrig personal har fått information och undervisning i vad man bör beakta då man möter personer med synfunktionshinder i utbildningen. Lokaliteter i skolan och näromgivningen har planerats för att på bästa möjliga sätt undanröja hinder för personer med synfunktionshinder. Vi vill härmed tacka er alla, som på olika sätt deltagit och hjälpt våra studerande fram till sin massörexamen. Pilotutbildningen avslutades med Graduation Ceremony 17.12.2004 då alla studerande, som inledde utbildningen, har fullföljt studierna och erhållit betyg.
  Med hjälp av detta projekt har massöryrkets kunskapsbas och verksamhetsområde preciserats och förstärkts. Modellen för massörutbildningen erbjuds som bas för vidareutveckling av utbildningen i Europa. Intresse för modellen har även visats bl a från Japan, Island och Syd-Afrika. Modellen kan även vara till hjälp för vidareutveckling av yrkesutbildning för personer med synfunktionshinder inom andra områden.

Projektets betydelse inom partnerorganisationerna
  Projektet har stor betydelse för utveckling av partnerorganisationerna och sålunda även påverkningsmöjlighet inom samhället. Det har gett ökad medvetenhet om de handikappades rätt till yrkesutbildning och om vad som bör göras för att möjliggöra utbildning för personer med funktionshinder. Beredskapen att anordna utbildning för personer med funktionshinder har ökat liksom även de nationella och internationella kontakterna. Svenska yrkesinstitutet anordnade 5‑6.6 2003 en europeisk kongress i Vasa med temat -Perspectives on the Training and Employment of People with Disabilities".
  Projektet Visually Impaired Masseurs har också bidragit till att Svenska yrkesinstitutet idag finns med i en europeisk organisation CEEH, som verkar för integrering av personer med funktionshinder i utbildning och arbetsliv.
  Bildtext: Massörssturderandena på paus mellan utbildningsvarven.
 - Foto Svenska Yrkesinstitutet
---------------

HBL går in för PratSam

(SC) Från början av april ska prenumeranterna på Hufvudstadsbladets taltidningsversion få sin tidning samma dag direkt genom den lätthanterliga PratSam-boxen. Det är bara att trycka på en knapp och börja lyssna! Och inget behöver längre returneras.
  Huvudstadsregionens taltidningsförening har gjort slag i saken och HBL blir nu den andra tidningen i Svenskfinland som distribueras på bredband på ett sådant sätt att var och en klarar av att läsa avisen. Jakobstads Tidning var först och delaktig i utvecklandet av konceptet som Norra Österbottens svenska synskadade fått penningautomatmedel för.
  Övergången från kassettidning till bredbandstidning kommer att gå utan besvär för prenumeranterna. Taltidningsföreningen har anställt Olle Winter med uppgift att handha beställning av bredbandsanslutning till de läsare som inte har en sådan, installation av PratSam-boxen och introduktion i användningen.
  - Det går bra att ringa upp om man har frågor i fortsättningen. Och vid behov kommer jag på nytt på besök, säger Olle. Han har sitt arbetsrum på verksamhetscentret vid Fredriksgatan 35 B 10 och demonstrerar gärna utrustningen för dem som är intresserade. - Det är mycket lättare att använda den här boxen än man kanske skulle tro, tillägger Olle uppmuntrande.
  Huvudstadsregionens taltidningsförening har vänt sig till finlandssvenska stiftelser och de har ställt de medel till förfogande som den nya tekniken kräver.
  Bildltext: - Det är mycket lättare att använda boxen än man kanske skulle tro, säger Olle Winter som hjälper HBL-läsarna att komma igång med PratSam. - Foto SC
---------------

De Blindas Vänners informationspris på 10 000 euro till Kajanaland
  Eino Leino, översättning Magnus Nyström

De Blindas Vänners första informationspris på 10 000 euro har överlämnats åt Kainuun Näkövammaiset (De synskadade i Kajanaland) som erkänsla för den välredigerade taltidningen Äänipiste. Maija Taanila som i över 20 år haft hand om redigeringen av publikationen belönades med ett personligt pris på 2 000 euro.
  Den första mars fick kulturprofilen i Kajanaland och Kajana åter glans då ordföranden i De Blindas Vänner Ture Tähtinen överräckte informationspriset på  10 000 euro till Kainuun Näkövammaiset ry och priset på 2 000 euro till Maija Taanila som är aktiv inom föreningen.
  Föreningens ordförande fram till slutet av 2004, Kyllikki Parkkisenniemi, den nya ordföranden Marianne Teittinen och Maija Taanila som gjort tidningen  Äänipiste i över tjugo år är glatt överraskade över De Blindas Vänner rf:s informationspris.
  Maija Taanila som belönats med ett personligt pris på 2 000 euro funderar över varför man funnit just henne bland den talrika skara människor som arbetar med synskadeorganisationernas taltidningar i Finland. Responsen från de synskadade i Kajanaland har berättat att ämnesurvalet i samt redigeringen och inspelningen  av Äänipiste har varit av hög kvalitet i nästa ett kvarts sekel.
  - Redigeringen av Äänipiste har lyckats genom en väl organiserad insats av frivilliga redaktörer och inläsare, säger kraftkvinnorna inom Kainuun Näkövammaiset ry och vill sålunda även rikta ett tack till dem som just nu inte är på plats.
  Den pensionerade försäkringstjänstemannen Taanila har redigerat tidningen alltsedan den grundades 1981, och sedan 1995 har hon varit chefredaktör för publikationen. Taanila berättar att hon i tiderna sökte sig till frivilligarbetet via en vänkurs som församlingen höll.
  Äänipiste har fyra alternerande redaktionsråd, vilka i tur och ordning på onsdagen väljer material för publikationen som kommer ut på fredagen. 
  - Under de första åren gick kopieringen av kassetterna långsamt, tills vi fick en kopieringsanlägging av Lions med vilken vi kunde kopiera tre kassetter i gången. Nu  är vi redan uppe i 11 åt gången, berättar Maija Taanila.
  Äänipiste hade grundats redan innan Kainuun Näkövammaiset ry föddes år 1985. Föreningen har 320 medlemmar. Äänipiste kommer ut en gång i veckan i en upplaga på 160‑200 exemplar. 
  Redaktörerna hämtar innehållet från bl a Kainuun Sanomat, Sotkamon Lehti, Kuhmolainen, Ylä-Kainuu, Väylä, Koti-Kajaani och församlingstidningarna.
  Marianne Teittinen som är ordförande sedan början av år 2005 och den förra ordföranden Kyllikki Parkkisenniemi har själva personlig erfarenhet av att vara synskadade. Maija Taanila är inte synskadad, men hennes 94-åriga mor är en storkonsument av taltidningar och -böcker.
  - Man känner att man gör någonting som gläder många, och jag får själv ut mycket av detta, säger Maija Taanila.
  Standarmaterialet i Äänipiste består av information om händelser och kurser. I början av B-sidan på varje kassett finns det utrymme för någonting kyrkligt. Politiken och sporten är utelämnade, sådant erbjuds det alldeles tillräckligt av i radion. Det populäraste är berättelser av vanliga människor och de bästa kåserierna ur lokalpressen.
  Den blinde prosten Ari Suutarla, medlem i De Blindas Vänner rf:s styrelse, säger att det finns 2 300 frivilliga inläsare av region- och lokaltidningar I Finland. Dessutom finns det 800 inläsare vid Synskadades Centralförbunds inläsningstjänst vilka läser in böcker och tidningar på en rad olika språk.
  - Syftet med informationspriset är att föra fram arbetet med att förbättra utbudet av information för de synskadade och arbete informationen till fromma. Det publiceras goda taltidningar även på annat håll, men invånarna i Kajanaland har givit ett gott exempel på aktiva insatser, säger Suutarla.
  Bildtext: Maija Taanila har läst in taltidningen för Kajanaland i över 20 år. - Man känner att man gör något som gläder många, säger hon.  - Foto Eino Leino
---------------

FSS i år, nästa år och sen...
  Gunilla Löfman, FSS vice ordförande

Uppkavlade ärmar
  Med uppkavlade ärmar har nu medlemmarna i styrelsen, i utskotten, i arbetsgrupperna och medarbetarna tagit itu med att förverkliga årets verksamhetsplan. Planen som godkändes på höstmötet fungerar som handbok under året. I den finns allt det som skall göras detta år. Det är en diger lunta! I fortsättningen kommer det att varje månad ingå inslag i Finlands Synskadade om vad som är i görningen och om hur arbetet fortskrider.

Planeringsrådet
  Planeringsrådets möten kommer att bli allt viktigare. De förslag föreningarnas representanter hämtar med sig från medlemmarna i distriktsföreningarna kommer i allt större utsträckning att gå till fortsatt behandling inom utskotten. I fall vi så vill kommer planeringsrådets möten att ordnas i samarbete med distriktsföreningarna på olika orter i vårt avlånga land. Detta ger oss nya möjligheter att ta tillvara all den kunskap som finns inom distriktsföreningarna.

Arbetet i utskotten
  Här invid finns en förteckning över hur de olika utskotten är sammansatta i år. I verksamhetsplanen finns ett kapitel för vart och ett av utskotten.
  Vid en titt i verksamhetsplanen ser man att utskotten ska se till att det ordnas rehabiliteringskurser för äldre och yngre synskadade och kurser för anhöriga, att vi får tidningar i punktskrift, i storstil, på kassett och i digital form, att vi får digital utrustning i vår studio, att det ordnas vinterläger och friidrottstävlingar, att planerna med en finlandssvensk talsyntes går vidare. Utskottsarbetet omfattar också att planera förvaltningen av FSS egendom så att det även i fortsättningen är möjligt att bl a betala bidrag till distriktsföreningarnas verksamhet och för avlöning av distriktssekreterare, likaså att planera nästa års FSS-jubileum, att se till att projektet Trygg hemma planeras o s v, o s v.

Nästa års verksamhetsplan och budget
  Utskotten arbetar redan nu på våren med nästa års verksamhetsplan. Målsättningen är att så småningom överföra en del av budgetarbetet till utskotten. Budgeten är ju verksamhetsplanen förvandlad till siffror. Alla de förslag och idéer som kommer fram på planeringsrådets möte i april kommer att föras till vidare behandling i utskotten. Utskottens förslag till verksamhetsplan sammanställs och behandlas av styrelsen. I sista hand är det på höstmötet som planen för nästa års verksamhet slås fast.

Styrelsen blickar framåt
  Samtidigt som utskotten och arbetsgrupperna arbetar med förverkligandet av årets verksamhetsplan och med att bygga upp nästa års plan blickar styrelsen framåt i ett litet längre perspektiv. Vilken verksamhet skall FSS ha om tre år? Vi är nu knappt 1000 medlemmar, var finns de resterande 4000 finlandssvenska synskadade? Behöver FSS mera ändamålsenliga utrymmen för centralkansliet och rehabiliteringen?
  Just nu är i alla fall årets verksamhet det mest aktuella och under året får du i kommande nummer av tidningen veta vad som konkret är på gång!
  Bildtext: FSS styrelse visar glada miner i konferensrummet på centralkansliet. Fr. v. Leif Karp, Gunilla Löfman, Hans Åhman, Raija Österlund, Rolf Söderlund, Sigrún Bessadóttir, Kenneth Ekholm och Harold Henriksson. - Foto SC
** ** **

Styrelsen tillsatte följande organ för 2005

Rehabiliteringsutskottet
  Monica Andersson, Sigrún Bessadóttir, Pia Nabb, Gunilla Löfman, Ulla-Maj Svahnbäck, Marita Tierla, Margot Åberg och Sune Huldin vid behandlingen av IT-relaterade ärenden

Utskottet för aktiviteter för ökad självständighet

  Susanna Antell, Tessa Bamberg, Harold Henriksson, Bern Löfman, Johan Sundholm, Bo-Erik Weegar, Niklas Wikström och Margot Åberg

Kommunikationsutskottet
  Sigrún Bessadóttir, Sergius Colliander, Carola Eriksson, Beata Heinonen, Leif Karp, Ronny Hertell, Karl-Oscar Skogster och Rolf Söderlund

Intressebevakningsutskottet
  Sergius Colliander, Kenneth Ekholm, Gunilla Löfman och Marita Tierala

Ekonomi- och förvaltningsutskottet
  Harold Henriksson, Leif Karp, Agneta Salonen, Marita Tierla, Hans Åhman och Raija Österlund, 

Ledningsgruppen
  Agneta Salonen, Marita Tierala och Margot Åberg.
---------------

Datorfröjder
  Kalle

- Vad skulle jag idag göra utan min dator? Den här frågan kom jag att tänka på när jag läste tillgänglighetsstrategin för det digitaliserade informationssamhället.
  När jag för cirka tio år sen fick min första arbetsstation med dator, talsyntes, punktskriftsskärm och printer för svartskrift och punktskrift så fick min gamla Remington-reseskrivmaskin äntligen en välförtjänt vila. Den hade jag då haft som mitt viktigaste skrivhjälpmedel i fyrtio år. Så länge höll inte min första datorutrustning utan redan efter fem års användning var det dags att förnya arbetsstationen. En bidragande orsak var förstås övergången till Windowsmiljön i datorvärlden. 
  Men idag? - Hur skulle jag komma till rätta utan min dator?
  Jag börjar ofta min dag med att efter morgonlänken över nätet lyssna till Sveriges radios P1-morgon. Det gör jag med datorns hjälp. Sen blir det att läsa dagens tidningar. Också det gör jag med hjälp av datorn.
  Så går jag genom dagens post. Det mesta av posten kommer ju numera i elektronisk tappning i form av e-postbrev. Här är datorn igen igång. Och den pappersburna posten åter skannar jag och läser också den via datorn.
  Några gånger i månaden ramlar medlemstidningarna från de nordiska blindorganisationerna in. Också dem läser jag numera oftast med tillhjälp av datorns talsyntes och punktskärm. Och när jag vill veta vad som sker i distriktsföreningen så surfar jag in på föreningens hemsida och tar reda på saken. När jag går på uppköp till den lokala marketen, printar jag på förhand ut en köplista så personalen snabbt kan söka fram alla varor jag vill köpa.
  Och när vi får gäster och vill bjuda på något läckert att äta så ber jag datorn söka upp veckans mattips på Internet.
  Men ibland kan datorn också spela en en del spratt. När min fru ville köpa en ny bädd åt vår ledarhund, så trodde vi att datorn också här kunde ge den snabbaste informationen om var köpet kunde ske. Det hade den nog också gjort men vi lät oss bli dragna vid näsan en smula. Datorn sökte upp en rad erbjudanden på Internet om soffor och bäddar "lämpliga just för din hund!" Men när vi ville veta var i världen de åtråvärda utensilierna stod att införskaffa blev vi litet snopna. Det visade sig nämligen att shoppen ifråga endast existerade i virtuell form. Den var alltså en fantasiskapelse av någon fiffikus. Tursamt nog hade vi fortfarande den gamla hederliga trådtelefonen kvar. Med dess hjälp kunde vi spåra en affär som saluförde det vi var ute efter.
  Bildtext: - När vi får gäster och vill bjuda på något läckert att äta så ber jag datorn söka upp veckans mattips på Internet, skriver Kalle.
---------------

MÖTESKALLELSE

Förbundet Finlands Svenska Synskadade r.f. kallar medlemmarna till stadgeenligt vårmöte lördagen den 23 och söndagen den 24 april 2005 på Hotell Rantasipi i Forssa.
  - Möteshandlingarna inleds på lördag kl. 14.00 och fortsätter på söndag kl. 09.00.
  Vid mötet behandlas de i paragraf 6 av förbundets stadgar nämnda ärendena: verksamhetsberättelse för 2004, bokslutet för 2004, revisorernas berättelse och frågan om ansvarsfrihet för styrelsen, verksamhetsledaren, ekonomen och övriga  redovisningsskyldiga, tillsättande av ett valberedningsutskott om vårmötet så besluter, diskuteras förbundets verksamhet på längre sikt utgående från styrelsens förslag till strategiska riktlinjer, övriga frågor vilka styrelsen förelagt vårmötet, skriftliga motioner som inom februari inlämnats till styrelsen av personmedlemmar eller medlemsföreningar.
  Dessutom behandlas styrelsens förslag till reviderade stadgar för förbundet. Vidare anhåller styrelsen om tillstånd att sälja fastigheten Marieberg 1:36 i Gumbostrand, Sibbo.
  Deltagaravgiften för ordinarie medlemmar och deras ledsagare är 45 euro per person vilket inkluderar resor, kost och logi. Tillägg för enkelrum är 24 euro.

Anmälningar senast onsdagen den 23 mars 2005 enligt följande:
  Norra Österbottens svenska synskadade r.f.
Ann-Sofie Grankulla, tfn (06)723 4880
  Vasa svenska synskadade r.f.
Marléne Ekholm, tfn (06)317 0654
  Åbolands synskadade r.f.
Marita Andersson, tfn (02)231 5135
  Ålands synskadade r.f.
Bern Löfman, tfn (018)48 227
  Svenska synskadade i Västnyland r.f. 
Bjarne Sandberg, tfn (019)248 1161
  Svenska synskadade i Mellersta Nyland r.f.
Jessica Luther, tfn (09)612 1779
  Svenska synskadade i Östnyland r.f.
Stina Roms, tfn (019)582 514
  Möteshandlingar på önskat medium, program för mötesdagarna och tidtabeller för de abonnerade bussarna sänds till alla anmälda. Vi ber alla mötesdeltagarna bekanta sig grundligt med materialet på förhand! Välkommen! - Styrelsen
---------------

Meddelanden

Sommarkurs för synskadade
15‑20 juni på Kristliga Folkhögskolan i Nykarleby

Förra sommaren fick vi njuta av jubileumskurs med anledning av att kursen då hölls för tjugonde året i följd. Nu kan vi alltså se fram emot den tjugoförsta sommarkursen som går av stapeln veckan före midsommar, det vill säga 15‑20 juni. - Det blir sex dagar fyllda med intressant och givande program för både kropp och själ. Vi hoppas att kursen också i år ska erbjuda inspiration, gemenskap, vila och aktivitet i lämpliga doser. Och god mat, förstås.
  Närmare information om tema, innehåll och föreläsare ges i ett senare skede. Boka in tidpunkten redan nu! Den som vill ansöka om semesterbidrag för sommarkursen bör göra det senast onsdag 4 maj via FSS rehabiliteringshandledare. Anmälan till kursen görs senast måndag 30 maj till Kristliga Folkhögskolan i Nykarleby tel. 06‑788 9400. Ifall du har frågor om kursen kan du kontakta kurskoordinator Marianne Asplund på folkhögskolan, tel. 06‑788 9413.
..........

Stipendier

Hans Brummers stiftelse beviljar synskadade personer understöd för främst studier, litteratur och vård. Skriftliga ansökningar, som bör ange för vilket ändamål understöd sökes och dess belopp, bör sändas senast den 30 april 2005 till: Advokatbyrå Dittmar & Indrenius, Norra esplanaden 25 A,  00100 Helsingfors.
..........

Punktskriftskurs för seende 
Vill du som seende lära dig punktskrift?

Kommer du i kontakt med punktskrift hemma, bland vänner eller på din arbetsplats? Eller är du bara annars intresserad av att lära dig punktskrift? - Kom då med på den av Förbundet Finlands Svenska Synskadade i samarbete med Svenska Skolan för Synskadade och Svenska Studiecentralen arrangerade punktskriftskursen. Kursen är gratis för deltagarna.
  Det blir en mångsidig kurs där vi försöker beakta kursdeltagarnas individuella behov och önskemål. Efter avslutad kurs finns det möjlighet att delta i examen för ett specifikt intyg.
  Plats: Svenska Skolan för Synskadade
  Adress: Edelfeltsvägen 13,  00150 Helsingfors
  Datum: 12, 19 och 26 april 2005
  Tid: 17‑20
  Kursledare: Tor Hanner, Mayvor Fridlund-Lintinen och Tessa Bamberg Anmälan: Senast onsdagen den 24 mars till Tessa Bamberg, tel: 09‑6962 3024 eller 050‑462 3181
  Ta vara på chansen!
..........

Uthyres

- I Mariehamn i Folkhälsans nya seniorhus, preliminär inflyttningsdag 1.8.2005, uthyrs 2 st synskadeanpassade lägenheter: 2 rum + kokvrå, 53 kvadratmeter. Månadshyran för en synskadad hyresgäst är 360 euro + vattenavgift 10,06 euro och för två personer varav den ena synskadad 405 euro + vattenavgift 10.06 euro/person.
  - I Helsingfors, Klåvusvägen 16, uthyrs en lägenhet om 3 rum + kök, 68 kvadratmeter. Månadshyran för synskadad person är 620 euro.  
För närmare upplysningar kontakta Agneta Salonen på FSS per telefon 09‑6962 3012.
..........

FSS regler för semesterbidrag

FSS styrelse har godkänt nya regler som gäller för de semersterbidrag som beviljas av förbundet. Semesterbidrag beviljas synskadade som inte har betald semester. FSS rehabiliteringshandledare ger anvisningar och hjälper till vid uppgörandet av ansökningarna. Den som är intresserad kan beställa de nya reglerna för semesterbidrag inlästa på kassett från förbundets centralkansli, telefon 09‑696 2300.
..........

Vill du ha tidningen per e-post?

Nu kan du beställa Finlands Synskadade - textinnehållet - som rtf-fil. Då får du den via din e-post som bilaga. Filen kan läsas med de flesta textbehandlingsprogram och du kan använda de hjälpmedel du annars också använder med datorn. Pröva! Ring in din beställning till Susanna Antell, tfn 09‑6962 3010, eller beställ per e-post susanna.antell@fss.fi.
..........

Kom med och välj årets talbok!

Synskadades talboksråd väljer årets talbok vart tredje år. Nu är det dags att välja en ny pristagare. Även du har möjlighet att delta i valet. Valet görs bland den finsk- eller svenskspråkiga skön- och facklitteraturen som är inläst under åren 2002‑2004.
  För att bli vald till pristagare förutsätts det av årets talbok att den som talbok har några utmärkande egenskaper. Det är alltså inte så mycket fråga om bokens innehåll utan främst om hur boken fungerar som talbok.
  Talboksrådet väljer årets talbok bland de inkomna förslagen och priset delas ut hösten 2005. Skicka in ditt motiverade förslag senast inom april månad till följande adress: Celia Biblioteket för Synskadade, Talboksrådet/Marita Kuusela, PB 20,  00030 IIRIS, eller per e-post: marita.kuusela@celialib.fi
..........

Meddelanden fron ditstriken

Norra Österbottens svenska synskadade 
  Mars månads föreningsträff ordnas onsdagen 9 mars kl. 18.30 på Fyren. Läkarföreläsningen på senaste träff gav mersmak, så vi fortsätter på den hälsosamma linjen, men nu med alternativa hälsoprodukter. Mera info om programmet på Medlemsbandet!
  Norra Österbottens Svenska Synskadade r.f. kallar sina medlemmar till stadgeenligt årsmöte torsdagen den 31 mars kl. 18.30 på verksamhetscentret Fyren, Otto Malmsgatan 9 A i Jakobstad. - Vid mötet behandlas i föreningens stadgar § 10 nämnda ärenden. Varmt välkomna! Styrelsen
..........

Vasa svenska synskadade 

håller stadgeenligt årsmöte lördagen den 19 mars kl. 13 på verksamhetscentret Lyktan, Skolhusgatan 40 C i Vasa. På årsmötet behandlas i föreningens stadgar § 10 nämnda ärenden. - Styrelsen
  Anmälningar till Marléne, tfn 317 0654, senast den 16 mars.
  Auktion och sticklotteri på Lyktan lördagen den kl. 13 på Lyktan.
  Vårutfärd till Syd-Österbotten och Kilen söndagen den 15 april.
..........

Ålands synskadade 

håller stadgeenligt årsmöte lördagen den 9 april kl. 12 på Ankaret. - Föreningens verksamhetscenter Ankaret finns på Johannebovägen 7 i Mariehamn. Telefonen dit är 018‑19 670.
..........

Åbolands synskadade

Håller ordinarie vårmöte lördagen den 19 mars kl. 14 på verksamhetscentret Sydvästen, Eriksgatan 5 A 9 i Åbo. De i paragraf 10 nämnda ärendena behandlas. Program och kaffeservering. Pargasborna anmäler sig till Harriet, tfn 458 4665. Välkomna! Styrelsen
..........

Åbo Underrättelser på kassett

utkommer fem gånger i veckan (utom sommarmånaderna, då tre gånger i veckan). Taltidningen ges ut för synskadade och personer med lässvårigheter av Åbolands taltidningsförening. Prenumerationspriset är 27 euro per år. Prenumerationer tas året om emot av Carita Åkerblom-Hörkkö, tfn kvällstid 02‑230 7278. Ha bra lässtunder med ÅU!
..........

Svenska Synskadade i Västnyland

Vi håller stadgeenligt årsmöte lördagen den 12 mars kl. 13 i verksamhetscentret Lyan i Ekenäs. Transporten sker i vanlig ordning. Anmäl Dej senast torsdagen den 10 mars till Bjarne, telefon 248 1161 eller till Inger, telefon 241 2966. Hjärtligt välkommen! - Föreningens verksamhetscenter Lyan ligger vid Prästängsgatan 12 i Ekenäs. Telefonen dit är 019‑246 1637.
..........

Svenska synskadade i mellersta Nyland

Måndagsträffarna kl. 13 på Tian, Fredriksgatan 35 B 10, har följande program under mars och april: 7.3. Näringsriktigt och rörligt, Carola Ray Folkhälsan; 14.3. Påskens traditioner, Sergius Colliander; 21.3. BalansElla, Ilse Vaenerberg; 4.4. Information om Arlainstitutet, Marika Carlborg; 11.4. Sittgymnastik; 18.4. Hur sköter jag om mig, hälsovård; 25.4. "Teatervärlden idag2, Lilla Teatern, Pekka Strang; 2.5. Ungdomar idag, Ben Ahlfors
  Följande program ordnas på torsdagarna, observera tiden för varje gång! 3.3. Första hjälp-kurs, kl. 15‑17.30;  17.3. Ekonomins grunder kl. 18;  7.4. Första hjälp kl. 15‑17.30;  14.4. Litteraturkväll kl. 18, Två Tikkanen, Fredrik Therman; 21.4. Vårsits med allsång och frågesport, OBS TIDEN kl. 18.
  Boccia spelas onsdagar kl. 11‑12 i Agricolakyrkans gymnastiksal på Fabriksgatan 23, E-trappan.

Friluftsveckoslut på Onnela 21‑22 maj 
  Kom med och rör på dig på Onnela! Vi börjar på lördagsmorgon med gymnastik, vi stavgår, du kan pröva på "sokkopingis", tandemcykling och njuta av trevlig samvaro. Anmäl dig till Jessika på Tian senast den 6 april, tfn 612 1779.
..........

Svenska synskadade i Östnyland

håller stadgeenligt årsmöte lördagen den 19 mars kl. 13 i Kajutan, Ågatan 33 i Borgå. Välkomna! - Styrelsen
---------------

Telefonservice Linjaari

08001‑31333
- telefonservice om frågor 
kring synskadeproblematiken

  Varje tisdag fungerar den svenska telefoninformationen om frågor relaterade till synhandikapp. Man kan kostnadsfritt ringa mellan kl. 9 och 15 till nummer 08001‑31 333 och ställa frågor och samtala på svenska.
  Telefoninformationen upprätthålls av Synskadades Centralförbund och fungerar övriga vardagar på finska.
  Men en gång i månaden kopplas samtalen till en synskadad informatör inom Förbundet Finlands svenska synskadade. Vi vill på det sättet tillgodose behovet av information på svenska.

Det går bra att fråga om vilka praktiska problem som helst i anslutning till synnedsättning och synbortfall och den livssituation som uppstår. Men medicinska frågor behandlas inte, det är något för specialister.
---------------