Synvinkel nr 6, 2019
———
Synvinkel är organisationstidning för Förbundet Finlands Svenska Synskadade. Tidningen utkommer med 8 nummer/år i svartskrift, punktskrift, som taltidning och som elektronisk version, se www.fss.fi/aktuellt/fs. Kan också fås som e-postbilaga. Årgång 108. 
Utgivare: Förbundet Finlands Svenska Synskadade rf, Parisgränden 2 A 1, 00560 Helsingfors. Tfn 09-6962 300. Chefredaktör: Henrika Jakobsson Tfn 044 712 3017, e-post: henrika.jakobsson@fss.fi. Meddelanden och annonser mottas av chefredaktören. 
Prenumerationer och adressändringar: FSS kansli, tfn 09-6962 300, e-post: kansliet@fss.fi
Pärmbild: Söderskärs fyr fotograferat från havet. På bilden ser man fyren, klippor och några rödmålade hus.  
———
Ledare: Vi behöver inte alltid klara oss själva
Annansilmät-aitta fyller 100 år
Digital samvaro i Almåsa
Smarta lösningar i hemmet
Vita käppar skickas vidare till katastrofområden
Kolumn: Mycket kvar att göra för att trygga rättigheter
Söderskär charmar med sin karga natur
Utblick: Tauno Palo och bensinstationsläsglasögonen
Profilen: Synnedsättningen har inte förändrat paret Lehtinen
Aktuellt
Aktuellt i distrikten
———
Ledare: Vi behöver inte alltid klara oss själva
Text: Henrika Jakobsson, chefredaktör
Var och en är sin egen lyckas smed, har vi alla säkert hört till led och lusta.  Me om inte människans basbehov är tryggade är det svårt att smida sin egen lycka, eller att alls orka försöka smida den. 
Att personer med funktionsnedsättning inte är nöjda med sin tillvaro kan vi läsa i kolumnen på sidan 10.  Kolumnen behandlar handikapporganisationernas parallellrapport som ska överräckas i samband med Finlands landsrapport till FN. I rapporten uppger personer med funktionsnedsättning i vårt land att de inte upplever att deras rättigheter tryggas på ett tillräckligt vis. 
Finländare är kända för att helst vilja klara sig själva i olika bemärkelser. Det tar emot att be om hjälp och att vara beroende av andra. Man kan kanske säga att det här är ett symptom av att vi i det stora hela har det ganska bra, en biverkning av välfärdssamhället som vi själva har byggt upp. Välfärdssamhället poängterar att staten ska ta hand om oss när vi behöver det, inte våra närmaste och anhöriga. 
Men det finns många anledningar till att vi inte ska behöva klara oss själva – jämt. Under småbarnsåren behöver många utnyttja släkt och vänner för att få vardagspusslet att gå ihop. När man blir äldre behöver man till stora delar hjälp av anhöriga för att ha det bra, oberoende av hur den kommunala äldreomsorgen fungerar. Hur olika människor upplever sitt behov av hjälp varierar såklart enormt. Men en grundläggande inställning hos många av oss är att vi inte vill vara till besvär för andra.    
Bland personer med funktionsnedsättning poängteras ofta vikten av ett självständigt liv. Eira Palin-Lehtinen (sidan 18) lyfter upp betydelsen av att inte behöva be sin äkta hälft om hjälp med precis allting hela tiden.  Under den Utvidgade nordiska konferensen i Almåsa (sidan 8) diskuterades hur ny hemteknik kan bidra till självständigare liv för personer med synnedsättning. För helst vill man klara sig själv eller så vill man be om hjälp av andra så lite som möjligt. 
I parallellrapporten framkommer det att många inte får den hjälp de behöver fastän de kämpar och ber om den. Det här är såklart oacceptabelt och något som vi måste jobba vidare med. 
Men i andra hänseenden tror jag att vi alla kunde bli bättre på att acceptera att vi inte alltid klarar oss själva och att vi inte behöver klara allt själv.  Det finns trots allt ett grundläggande behov hos människan att känna sig behövd och betydelsefull. Skulle det vara så farligt för oss att inse att det i bland behövs fler än en smed för att smida den verkliga lyckan?
———
Annansilmät-aitta fyller 100 år
Text: Henrika Jakobsson
Den anrika affären Annansilmät-aitta har i hundra års tid sålt produkter som är tillverkade av personer med synnedsättning. Rottingprodukterna är designade och handgjorda i Finland, och dessutom är de ekologiska.        
Den hemtrevliga butiken finns sedan år 2011 i Iiris-centret i Helsingfors. Bland hyllorna finns det ena och det andra, som till exempel prylar till kök och badrum, samt många olika sorters rottingmöbler och korgarbeten. Bland möblerna som tillverkas för försäljning finns upphängbara korgstolar, rottingfotöljer och olika typer av bord.
De produkter som är märkta med butikens röda symbol är tillverkade av personer med synskada. Men alla produkter är inte hantverk, butiken säljer också andra kompletterande produkter. Enligt butikschef Simo Parviainen är cirka 70 procent av varorna som säljs tillverkade av personer med synnedsättning. 
– Affärsidén är att sysselsätta hantverkare med synskada. Omkring 75 procent av vår försäljning kommer från de här produkterna, berättar han. 
Annansilmät-aitta samarbetar med omkring 60 hantverkare som tillverkar produkter som säljs i butiken. Utöver det här säljer också butiken material till hantverkare som tillverkar produkter för andra ändamål. 
Unikt koncept
Affärskonceptet är i sig unikt, eftersom företaget också ägs av personer med synnedsättning, alltså av Helsingin ja Uudenmaan Näkövammaiset. Butiken fanns ursprungligen på Annegatan, men flyttade senare till Östra centrum och Iiris för att naturligt ligga nära de Synskadades Förbund. 
Till kundkretsen hör både privatpersoner och företagskunder. Bland företagskunderna finns bland annat hotell, restauranger, fabriker och inredningsaffärer. 
I september deltog Annansilmät-aitta tillsammans med Näkövammaiset käsityöntekijät ry på Habitare-inredningsmässan i Helsingfors.  Där presenterades produkterna och hantverkarna bakom dem för den breda mässpubliken. 
– Som en del av jubileumsåret höll vi hantverksuppvisningar på mässans Decor-scen. Vi demonstrerade bland annat korgbindning och ljusstöpning, berättar Parviainen. 
Rotting populärt
De senaste inredningsinfluenserna innehåller mycket möbler och inredningsdetaljer som är gjorda av rotting. Rottingmöbler håller i tiotals år så länge man inte lämnar dom ute i regnet. Via Annansilmät kan man dessutom beställa till exempel sittdynor och tygöverdrag till möblerna eftersom butiken också samarbetar med möbeltapetserare. Om man har gamla rottingmöbler hemma som man vill piffa upp är det möjligt att föra dem till butiken för restaurering. Att ta tillvara på gammalt är definitivt också en trend och Annansilmät-aitta är inte sen med att haka på.
Bildtext: UPPVISNING. Föreningen för synskadade handarbetare (Näkövammaiset käsityöntekijät ry) bjöd på uppvisningar för mässpubliken på Habitare i september.
Syntolkning: På bilden sitter en konstnär och väver en korg på Habitare-mässan. 
 ———
Digital samvaro i Almåsa
Text: Cristian Söderberg
FSS IT-ansvariga Cristian Söderberg deltog i den Utvidgade Nordiska Konferensen, UNK, i Sverige i slutet av augusti. Det övergripande temat på konferensen var synskadades vardag i den digitala världen vi lever i.
Under konferensen delade deltagarna med sig av sina egna erfarenheter gällande tekniska apparater och appar, tjänster och olika situationer, där man på något sätt var tvungen att ta del av det digitala. Konferensens innehåll och diskussionerna var på en ganska allmän och socialpolitisk nivå och inte kanske så teknisk och universell som jag personligen hade hoppats på.
Tre dagars konferens
Konferensen varade i dryga tre dagar och under denna tid fick varje land som deltog i konferensen presentera sitt tema som utgjorde en bit av helheten. De olika teman var digital teknik i hemmet, digital teknik i samband med rehabilitering och habilitering, transport och mobilitet, hälsa och slutligen digital teknik i arbete och utbildning. Varje land föreläste om ett av dessa ovannämnda teman. Beroende på temat så var det mera eller mindre allmännyttigt och relevant för lyssnare från de andra länderna. Exempelvis då Danmarks tema var transport och mobilitet, så berättade man ju givetvis om de appar och tjänster, som finns till förfogande i Danmark, men dessa kan man ju inte använda sig av i Finland. Man kunde dock jämföra och diskutera tjänsternas och apparnas användarvänlighet och tillgänglighet i de olika länderna. Gällande transport och mobilitet konstaterades det att man klarar sig bra i Sverige och Danmark om man har och kan använda en smarttelefon och internet. Den finska delegationen konstaterade att i Finlands huvudstadsregion får man gratis bussbiljetter och tågresor eftersom transportbolagen inte har lyckats skapa tillgängliga appar att köpa biljetterna med. Islänningarna i sin tur var väldigt nöjda med sitt taxisystem och man fick den bilden att islänningarna får åka hur mycket taxi de vill. Norge i sin tur har ett system där man varje månad får en viss summa pengar att färdas med hur man behagar.
Hälsan berör alla 
Finlands tema var hälsa. Oberoende i vilket land man bor i eller det språk man talar, så är apparnas och apparaternas funktionalitet och tillämpning ganska långt den samma till exempel i form av talande febertermometrar, blodsockermätare eller till exempel stegmätare på telefonen. Det som skiljer är språket och här finns det vissa skillnader beroende på vilket språk man talar. Synskadade islänningars språksituation i den digitala världen är svår jämfört med resten av de nordiska länderna. Talsyntes på isländska finns inte till Iphone och Android lär överväga att köra ner supporten för det isländska språket. Det verkade som om många av islänningarna på konferensen använde sig av en engelsk talsyntes i sina telefoner. Man märkte också att många av islänningarna på konferensen talade flytande engelska, vilket kanske är en följd av deras sätt att anpassa sig till den svåra språksituationen. Att kunna många språk, i synnerhet engelska, är till stor fördel i den digitala världen, då engelska är branschens modersmål. Man har dessutom ett avsevärt bredare sortiment av olika appar och tjänster att välja från i appbutikerna om man till exempel jämför med någon som endast kan svenska eller finska.
Samma problem i hela Norden
Det mest givande från konferensen ur min synvinkel var det att man fick bekräftelse för sitt eget arbete. I de andra nordiska länderna är det precis samma saker man jobbar med och precis samma problematik och utmaningar man tampas med, som man gör här i lilla Svenskfinland. Samarbete med olika aktörer inom hälsovården för att främja den synskadades digitala delaktighet, motverkande av tjänsters otillgänglighet genom informering, utbildning i hantering av tekniska apparater och hjälpmedel är de nyckelorden i våra arbetsrutiner vi alla på konferensen hade gemensamt.
———
Smarta lösningar i hemmet
Text: Johan Sundholm
Men man får inte heller glömma bort de utmaningar som nya digitala lösningar medför både för den enskilda individen och synskadeorganisationerna. Under konferensen diskuterade vi mycket om hemelektronik och hushållsmaskiner. Som många säkert känner till har till exempel tvättmaskiner, diskmaskiner, spisar och ugnar börjat till allt större del fungera med pekknappar och pekskärmar. För en synskadad person är de omöjliga att använda ifall de inte kan styras via en applikation på smarttelefonen eller pekplattan eller via röststyrning, såsom "Siri" som fungerar med Iphone och Ipad. 

Sådana lösningar finns till en del redan, men utmaningen med dem är ett högt pris och ifall applikationernas tillgänglighet inte är testad blir också tröskeln väldigt hög för att köpa exempelvis en tvättmaskin som styrs via trådlöst internet och via en applikation.

Med ökad självständighet avsågs i det här sammanhanget att en synskadad kunde klara av att exempelvis dammsuga sitt hem med hjälp av en robotdammsugare som rör sig i hemmet på egen hand istället för att anlita utomstående hjälp till det.

Synskadeorganisationernas roll blir väldigt viktigt i påverkansarbete på internationell nivå när det gäller tillgängliga lösningar för synskadade i den allt mera digitaliserade världen. När tillgänglighetsfrågan har löst sig är det viktigt för synskadeorganisationerna på nationell nivå att se till att de enskilda synskadade personerna får det stöd och den utbildning som användandet av olika digitala lösningar kräver. 
 ———
Vita käppar skickas vidare till katastrofområden
Text: Marika Mäkinen/Airut Översättning: Henrika Jakobsson
FSS har tillsammans med finska Synskadades Förbund samlat in använda vita käppar och förstoringsglas som ska skickas till hjälpbehövande i andra länder.
I samband med en stor hjälpmedelsmässa i Tammerfors överräcker synskadeförbunden de insamlade käpparna och förstoringsglasen till Röda Korset. Röda Korset ser sedan till att hjälpmedlen kommer fram till hjälpbehövande synskadade personer i krisområden. 
Planeraren för internationell hjälp, Outi Amanor vid Röda Korsets logistikcentral i Tammerfors, berättar att önskemålet från början kom från Röda Halvmånen i Tadzjikistan. Röda korset stöder verksamhet som 
handlar om katastrofberedskap och projekt som stöder den allmänna hälsan och välbefinnandet bland invånarna i Tadzjikistan.
–Vi vet inte ännu exakt vart hjälpmedlen kommer att skickas, men en del kommer att skickas till Tadzjikistan, berättar hon.
Röda korset har tidigare samlat in hjälpmedel i samarbete med till exempel Abilis. 
Logistikcentralen i Tammerfors arbetar bland annat med att förbereda mobila hälsocentralen och fältsjukhus som vid behov kan sändas iväg till krisdrabbade områden.
–	Det behövs också hela tiden hjälpmedel inom de här enheterna, säger Outi Amanor.
 ———
Kolumn: Mycket kvar att göra för att trygga rättigheter
Text: Oscar Ohlis
I somras var det tre år sedan FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning ratificerades. Finlands första landsrapport har skickats till CRPD-kommittén i mitten på augusti. 
Handikapporganisationerna har utarbetat en parallellrapport, den kommer att överlämnas närmare den tidpunkt då Finlands landsrapport behandlas i FN. Handikappforum i Finland (handikapporganisationernas samarbetsorganisation) genomförde på våren 2018 en enkät för att samla in material till parallellrapporten. Med hjälp av undersökningen har man utrett hur funktionshindrades rättigheter uppfylls i vardagen. Resultaten från enkäten har behandlats i sex olika temagrupper (till exempel arbetsliv, tjänster, tillgänglighet).
Rapporten bjuder dessvärre inte på någon trevlig läsning. Det kvarstår fortfarande ett stort arbete för att rättigheterna för personer med funktionsnedsättning ska tillgodoses i Finland. Funktionshindrades vardag består fortsättningsvis av diskriminering på arbetsmarknaden och inom hälsovården, otillräcklig tillgång till personlig assistans och hjälpmedel samt osakligt beteende.
Det som främst står i vägen för att trygga rättigheterna är främst servicesystemets oflexibilitet och att man inte kan producera individuella lösningar enligt den enskilda människans behov. Man ser inte de funktionshindrade som en individ utan istället som en grupp. Detta är fel.
Personer med funktionsnedsättning saknar även tillträde till arbetsmarknaden redan i arbetssökningens skede på grund av diskriminering. Det förorsakar förutom olikvärdighet även fattigdom. Omkring 57 procent av de svarande hade upplevt diskriminering i samband med arbetssökningen. 31 procent hade upplevt diskriminering i antagningsprocessen till utbildningar. För personer med funktionshinder handlar inte sysselsättningsgraden om utbildning eller kompetens, snarare om attityder. Diskrimineringslagen gör behövliga, skäliga anpassningar möjliga för personer med funktionsnedsättning i enskilda fall, men i anpassningarna i arbetslivet hade 48 procent av de svarande upplevt diskriminering. Av olika grupper med personer med funktionsnedsättning upplevde mest, 64 procent syn- och hörselskadade samt teckenspråkiga, diskriminering.
Att personer med funktionsnedsättning saknar tillträde till den öppna arbetsmarknaden förorsakar förutom olikvärdighet även fattigdom. Av de personer med funktionshinder som besvarat enkäten hade ungefär 54 procent upplevt fattigdom. Enligt Finlands rapport om fattigdom lever 11,5 procent av befolkningen i fattigdom. Nästan 60 procent av personer med funktionshinder i arbetsför ålder (25–64-åringar) hade under de senaste två åren upplevt fattigdom. Fattigdom bland personer med funktionshinder rör inte bara de som lever på stödformer utan även arbetande, varav till och med 41 procent sade sig ha upplevt fattigdom.
Oroväckande enligt enkätens resultat var även att den yngre målgruppen, under 16 år, men även 16-24 åringarna, upplevde mer än övriga målgrupper att deras rättigheter inte tillgodosågs. Hos dessa målgrupper var också osakligt bemötande och diskriminering vanligare. Att redan i ung ålder uppleva detta, kan ha förödande konsekvenser för vuxenlivet. 
Ur svenskspråkigt perspektiv framkom det att de språkliga rättigheterna inte tillgodoses och att det i många fall var svårt att få service eller vård på sitt modersmål.
Det återstår dock fortfarande mycket att göra inom funktionshinderspolitiken. Under hösten 2019 börjar delegationen för personer med funktionsnedsättning (Vane) bereda ett nytt handlingsprogram för 2020–2023.
FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning (funktionshinderskonventionen) antogs 2006. I Finland trädde konventionen slutgiltigt i kraft 2016, när Finland ratificerade den. Verkställigheten av konventionen i Finland främjas av delegationen för rättigheter för personer med funktionsnedsättning (Vane). I delegationen ingår representanter för bland annat funktionshindersorganisationer, arbetstagar- och arbetsgivarorganisationer samt ministerier som i väsentlig utsträckning har hand om frågor som gäller personer med funktionsnedsättning.       
———
Söderskär charmar med sin karga natur
Text: Henrika Jakobsson
Skärgården är avskalad och vacker omkring oss då båten puttrar ut mot Söderskärs fyr i Borgå yttre skärgård. Trots att det är en vindstilla dag slår vågorna ivrigt mot de runda klipporna som omringar fyrön. 
Pörtö Lines båt M/S Matilda närmar sig fyren, ombord finns cirka 30 deltagare från de olika distriktsföreningarna som deltar i sommarlägret på Nilsasgården i Sibbo, Med på båten är också Synvinkels chefredaktör, guiden Elisabet Lundström och några andra intresserade. 
Det är skeppare Stefan Svaetichin som vant styr båten mot dagens utflyktsmål. Båten startar från Kalkstrand i Sibbo och färden ut till fyren tar en dryg timme. Landskapet övergår snabbt från innerskärgård till karg ytterskärgård. Plötsligt finns det inte längre några träd på skären och finska viken öppnar sig framför oss. På riktigt blåsiga dagar går det inte att ta i land vid Söderskär, men i dag har vi tur. Det är nästan 25 grader varmt och svag vind fastän det är sensommar och de flesta sommargäster åkt in till staden igen. 
Söderskärs historia
Det är lätt att föreställa sig hur livet var förr här ute vid Söderskär. På ön bodde både fyrvaktare, fyrmästare och lotsar med sina familjer, året om. De första som bodde på Söderskär var fiskare, som bodde i de första byggnaderna på ön. Yrkesfiskarna huserade på Söderskär fram till 1900-talets början. 
Själva fyren byggdes under det ryska väldet och blev klar år 1862. De preliminära ritningarna är gjorda av Albert Edelfelt och bygget slutfördes av Ernst Lohrmann. Det var från början tänkt att fyren skulle byggas av gråsten, men det fanns inte tillräckligt av den varan. Därför byggde man istället fyrtornet av tegel.  Fyrar och livet kring fyrarna har alltid lockat turister och resenärer, så även Söderskärs fyr. Fyren är sedan några år tillbaka i privat ägo, och har hunnit byta ägare två gånger sedan dess. Från maj till juli råder det ilandstigningsförbud på ön på grund av fåglarnas häckningsperiod. De nya ägarna har fått undantagslov till att föra i land grupper på ön trots förbudet, vilket har bidragit till att Söderskär nu är ett allt mer populärt utflyktsmål i Östnyland. 
Som i ”Pappan och havet”
M/S Matilda anlöper den nybyggda bryggan vid Söderskär och resenärerna får stiga i land enligt förmåga. Inne i själva fyren, som renoverats både inuti och utanpå, kan man beskåda utöver utsikten också små konstutställningar. Det sägs att Tove Jansson inspirerats av Söderskär då hon skrev boken Pappan och havet. Visst finns det många likheter mellan Söderskär och ön som Muminpappan tillbringar tid på i boken. Kanske Tove åkte förbi Söderskär på somrarna som hon tillbringade på Klovharun utanför Pellinge? Klipporna och stämningen är i varje fall slående lika. För att ytterligare stärka parallellerna till Pappan och havet finns det en utställning med Tove Janssons bilder uppe i fyren. Vid ett fönster står ett skrivbord där man gott kunde tänka sig att sitta och skriva ner sina memoarer. 
På ön finns utöver fyren några rödmålade trähus. Vi föreställer oss hur vågorna slår upp och dränker husen med vatten då det stormar, och någon av besökarna hävdar att vågorna slår upp ända till andra våningen av fyrtornet om det så vill sig. 
Vi som besöker ön funderar på om det råder stillhet här ute eller om naturen är ljudlig i sig. På sommaren lär de häckande fåglarna i varje fall bryta tystnaden, och på vårvintern lossnar kanske isen med ett väldigt brak. Där emellan är det säkert fridfullt, och det är väl just den fridfullheten som bidrar till romantiken kring att bo på en fyr mitt ute i havet. 
I likhet med Muminpappan är det många i gruppen som gärna, om än enbart i tanken, skulle lämna livet på fastlandet bakom sig för en tid och pröva på livet som fyrvaktare. 
Avgörande under kriget
Söderskär har kanske ändå inte varit så isolerat från omvärlden som man kan tro.  Från ön drogs nämligen en direkt telefonförbindelse som löpte under Sveaborg, med den styrde man lotsväsendet.
Under fortsättningskriget var telefonförbindelsen viktig på många sätt.  På ön fanns då en liten luftvärnsenhet och en telegraf- och telefoncentral. Från fyrtornet bevakade soldater luftrummet och då fiendeplanen närmade sig kunde man med hjälp av telefonförbindelserna snabbt ge flyglarm till fastlandet.  Under kriget bodde lottor och soldater på ön, på plats fanns också några fyrvaktare trots att fyren då var släckt. Då flyglarmet gick var soldaterna beredda att försvara ön, men ön anfölls som tur inte en enda gång under kriget. 
Efter en dryg timme på ön fortsätter skärgårdsäventyret mot Pörtö där hembygdsföreningen dukat upp till en läcker middag. 
Fakta:
Fyren färdigställdes år 1862
Kort efter att fyren blivit färdig upptäckte man allvarliga brister i den: den vajade någon tum i hård vind, den lutade och saggade ihop i mitten
Fyren automatiserades år 1957
Lotsstationens verksamhet upphörde 1961
Fyren släcktes för gott år 1989
Farlederna på Finska viken hade utvecklats och förändrats och man ansåg att Söderskärs fyr inte längre hade nautisk betydelse
Fyren har varit i privat ägo sedan 2003
Pörtö Line kör ut till fyren från Helsingfors och Kalkstrand i Sibbo.
Bildtext: SAMARBETE. Fyrens ägare kontaktade familjen Jansson och ett samarbete uppstod. Sedan några år tillbaka kan besökare betrakta Tove Janssons teckningar uppe i fyrtornet.
Syntolkning: Bilder på Tove Janssons muminteckningar som hänger på väggen inne i fyren. 
Bildtext: SAGOSTUND. Elisabet Lundström var med som guide och läste ur Tove Janssons åttonde muminbok ”Pappan och havet” medan båten låg vid bryggan på Söderskär.
Syntolkning: Elisabet Lundström sitter i aktern på båten och läser ur en bok för deltagarna. Det är soligt och varmt. 
Bildtext: IDYLL. Fyrtornet och de omkringliggande byggnaderna har rustats upp under nuvarande ägarnas tid.
Syntolkning: Bild på fyren och röda trähus. Ön som fyren står på består av enbart klippor och låg växtlighet, på ön finns inga träd. 
———
Utblick: Tauno Palo och bensinstationsläsglasögonen
Text: Daniela Andersson, chefredaktör SOS Aktuellt
Ingeborg hade alltid en uppsättning läsglasögon hängande på ryan vid sängen. Det var en fascinerande rya att betrakta för mig som barn. En hel stor väggrya som var nästan lika lång som hela sängen med ett liggande vackert landskapsmotiv med betande hästar. En av hästarna var vit. För mig som älskar hästar var ryan helig. Ingeborg var också väldigt mån om den och vi barnbarn fick inte luta oss mot den om vi satt och myste i sängen då hon läste en saga för oss. Då man strök handen över ryan kändes det som silke. 
Glasögonen och några få andra speciella ting, så som en brosch, fanns på ryan nära till hands eftersom Ingeborg låg och läste och löste korsord i sängen om kvällarna. Hon föredrog rikssvenska magasin så som Allers, Hemmets Journal och Svensk Damtidning. Vi visste mer om svenska kändisar och kungligheter än om våra ”egna” finska och det var helt okej. Vi hade ju ändå ingen kung och tangokungen räknades absolut inte för förr eller senare söp han sig full och gjorde bort sig på löpsedlarna. Det gjorde aldrig svenska Kungahuset. Men det finns en finländsk kändis som Ingeborg älskade och det var skådespelaren Tauno Palo. Bilder av honom fanns lite överallt i hennes lilla hus, speciellt i köket. Insidan av köksskåpen var fulla av urklipp och bilder och på skrivbordet vid sängen stod ett inramat foto med autograf. Alltid då det visades en av hans filmer så släpptes allt och man bänkade sig framför tv:n. Ingeborg hade jobbat många år i Helsingfors och hade en gång till och med stött på Tauno Palo i centrum. Hon hade kanske tänkt oberört spatsera förbi honom med en liten igenkännande nick. Men med sig hade hon en av sönerna från hushållet hon jobbade i och han visste förstås också om fascinationen varvid han ropade exalterat att ”Ingeborg, Ingeborg, titta, titta där är Tauno Palo!”. Varvid Tauno Palo förstås lyft på hatten och med ett charmigt leende sagt ”goddag”. 
Jag älskar sådana här historier från förr. Ingeborg var en mästare på att berätta anekdoter. I höst är det fem å sedan hon gick bort. Hon var den person som var närmast som en farmor för mig trots att hon egentligen var min riktiga farmors syster. Min riktiga farmor lärde jag aldrig känna. Ingeborg var den viktigaste äldre personen som fanns för mig i min barndom. Jag har ärvt hennes förkärlek för kärl, god mat och kungligheter. Trots att hon bodde ensam hade hon en uppsättning porslin som slår vilken herrgård som helst. Hon kunde på nolltid duka upp till en gourmetmåltid med full uppsättning kärl för 20 personer. Jag sörjer att det slog mögel i Ingeborgs lilla hus vintern efter hennes bortgång så jag kunde inte rädda den älskade hästryan. Inte heller bilderna på Tauno Palo. Men de tidsenliga stora sköldpaddsmönstrade ljusbruna läsglasögonen finns kvar. Och lådor fulla med vackra kärl. 
Mina föräldrar kurvade in via bensinstationen och köpte läsglasögon väldigt sent, först närmare 60 års ålder, så jag hoppas jag fått deras syngener. Men visst är det svårt att ”läsa telefonkatalogen i ett mörkt rum” som min pappa så komiskt uttryckte sig. Och det var just ”bensinstationsläsglasögon” som var bäst. Min man har nyligen skaffat svarta ”intellektuella” läsglasögon som han bär med stolthet. Jag har även noterat den svenska konstnären och smyckesdesignern Efva Attlings svarta glasögon i modell större samt den snart 100-åriga amerikanska businesskvinnan, designer och stilikonen Iris Apfels enorma svarta brillor. Det är vad de i vårt västra grannland kallar ”statement-brillor”. Ingeborgs glasögon är högsta modet igen. 
Njut av färgade landskap och mysiga korsordskvällar med bågar på näsan nu då hösten anlänt på riktigt. 
 ———
Profilen: Synnedsättningen har inte förändrat paret Lehtinen
Text& foto: Henrika Jakobsson
Hur ser vardagen ut i ett äktenskap där den ena har en synnedsättning? Hos paret Lehtinen har köket omvandlats till en operationssal och radion har blivit ett komplement till tidningen vid morgonkaffet. Det här berättade Eira Palin-Lehtinen och Lasse Lehtinen under en kväll på Luckan i Helsingfors.
Det är med glimten i ögat som Eira och Lasse berättar om sitt liv på FSS, SAMS och Marthaförbundets gemensamma tillställning på Luckan.  Eira Palin-Lehtinen har levt med en synnedsättning sedan år 2014 och i samband med det bland annat lämnat över en uppsjö av förtroendeuppdrag till yngre krafter. Eira har alltid öppet berättat om sin synnedsättning och hon säger att hon är en väldigt lösningsinriktad människa. 
–Första gången jag träffade rehabiliteringsrådgivare Ann-Catrin Tylli från FSS kom hon med en massa förslag på hur jag kunde anpassa mig till livet med en synnedsättning. Jag såg det som en utmaning att lära mig saker på nytt, inget kunde stoppa mig, berättar hon. 
För Lasse Lehtinen var Eiras synnedsättning helt okänd mark. Till en början hade han svårt att förstå vad hon gick igenom.
–För oss var anpassningskurserna avgörande.  På dem fick jag bland annat prova simuleringsglasögon och få en insikt i hur Eira ser världen, berättar han. 
Lasse berättar också ärligt om hur svårt det kan vara att erbjuda hjälp vid rätt tillfällen. 
– Ibland frågar jag Eira om hon behöver hjälp och då blir hon arg och säger att hon minsann klarar det själv. Andra gånger tänker jag att jag inte ska trampa henne på tårna och erbjuda min hjälp och då kan hon bli arg på att jag inte erbjudit mig, säger han och skrattar. 
Parets gemensamma hem har också fått genomgå en viss anpassning till Eiras försämrade syn. Lasse Lehtinen berättar att de tycker om att laga mat, och att köket omvandlats till en operationssal i och med att belysningen anpassats efter Eiras behov. 
– Jag tror att man skulle kunna operera en människa i vårt kök, så stark är belysningen, skämtar han. 
Ett annat ställe i hemmet som fått anpassa sig är badrummet. 
– Jag har så många speglar att en väninna en gång frågade om jag verkligen behöver dem alla för att se mina rynkor, inflikar Eira. 
Hon förklarar vidare att hon har olika speglar för olika ändamål, den spegeln som har mest förstorande effekt använder hon då hon lägger ögon-make up. Varför är det så viktigt då, kan någon kanske undra. Men Eira Palin-Lehtinen hävdar att självständighet är väldigt viktigt, och att man inte vill vara beroende av sin äkta hälft eller partner i alla avseenden. 
–Jag är lyckligt lottad som har familj och en stor bekantskapskrets att luta mig mot och be om hjälp av. Men man vill absolut inte be sin partner om hjälp med allting hela tiden! 
Eira berättar att hon är envis med att läsa tidningar och menyer själv. Om hon går på restaurang läser hon ofta menyn på förhand med hjälp av sin smarttelefon. Men ibland går det snett, som en gång då restaurangen hon besökte tydligen bytt meny sedan hon läst menyn på nätet. 
–Jag satt där och läste den tryckta menyn och sedan beställde jag självsäkert någonting som inte alls fanns mera. Så alltid kan man inte lita på sina egna tricks, menar hon. 
Trots att paret Lehtinen idag friskt kan skämta om sina upplevelser och om sin vardag skymtar också allvaret mellan raderna. Någon i publiken frågar hur Eira kan vara så positiv trots sin ögonsjukdom och hon sticker inte under stol med att säga att den första tiden var jobbig. 
–Det är klart att det alltid är jobbigt att få en diagnos. Det enda som jag kan säga är att man vänjer sig med tiden. 
Bildtext: GILLAR CENTRUM. Eira och Lasse bor i Tölö i Helsingfors och tycker om att röra sig på stan. När synen blir sämre är det trevligt att ha någon med sig, anser Eira.
Syntolkning: Eira Palin-Lehtinen och Lasse Lehtinen står på gatan utanför Luckan. Lasse Lehtinen håller i en bok. 
Bildtext: ERFARENHETSTALARE. Lasse Lehtinen och Eira Palin-Lehtinen berättade om sin vardag på Luckan. Tillställningen var ett samarbete med stödpersonsverksamheten 4bt, FSS och Marthaförbundet.
Syntolkning: Eira Palin-Lehtinen står vid ett fönster och pratar inför en publik som sitter och lyssnar. 
						
———
Aktuellt
———
FSS punktskriftskurs i Kannus
I vårt västerländska samhälle är det en självklarhet att samtliga skall kunna läsa och skriva, undervisningen skall föranstaltas och betalas av samhället.
För en gravt synskadad eller en blind borde det vara likadant beträffande det skriftspråk man kan använda, alltså punktskrift.
FSS är föredömligt i det avseendet att man på organisationens försorg ordnar kurser på olika nivåer. För tillfället pågår en tredelad fortsättningskurs med fem deltagare. Kursplatsen är Kitinkannus i Kannus. Kitinkannus är ett rehabiliteringsställe som i tiderna byggdes för veteraners rehabilitering och rekreation men som numera i första hand sköter avancerad rehabilitering av olycksfallspatienter. Platsen är naturskön och boendet är av hög klass. Personalen är vänlig och hjälpsam.
Tidigare har FSS haft tre nivåer på sina punktskriftskurser, men numera har omfattningen I såväl nybörjar- som fortsättningskursen utvidgats så att två nivåer täcker det behov man behöver för att via egen träning kan bli en snabb och mångsidig användare. Eventuella specialkurser kan ordnas då tillräckligt många visat intresse för ett speciellt tema, t.ex. punktskriftsnoter eller avancerade förkortningar.
Under året har I FSS regi framtagits undervisningsmaterial som under det här året testats vid kurserna. Materialet är tänkt att vara levande och det är mera omfattande än man hinner med under en kurs, men tanken är att det skall kunna tillgodogöra potentiella deltagares specialintressen och även ta hänsyn till dessas bakgrund och utbildning. Materialet är I formen av lösblad och kan enkelt kompletteras eller tas bort.
Inom kort kommer även en handledning för punktskriftsinstruktörer. I det finns viktiga saker att tänka på för den som drar studiecirklar i sin förening.  En slags didaktisk kortkurs.
För punktskriftens del är strävan att kunna nå även icke-medlemmar, kanske dessa är framtida medlemmar. Kurser för seende är också ett bra sätt att nå anhöriga och vänner till synskadade. Ytterligare idéer kring utvecklandet av punktskriftsutbildningen och för att påverka beslutsfattare om nödvändigheten av en samhällsstödd verksamhet mottages med tacksamhet.
Text: Tessa Bamberg &Anders Nyberg
———
Inför veneziansk afton delade FSS rehabiliteringsrådgivare Ulla-Britt Ingman tillsammans med erfarenhetstalare Maja Renvall-Höglund och ledarhunden Nova ut skyddsglasögon i Zachariasskolan i Nykarleby.
Under besöket delades skyddsglasögon ut till niondeklassister samtidigt som de 73 eleverna fick höra hur det är att leva med synnedsättning och varför det är viktigt att skydda ögonen då man avfyrar raketer.
Besöket ordnades inför villaavslutningen, som firas i Österbotten sista helgen i augusti. Under festligheterna är det vanligt med fyrverkerier, och då är det viktigt att skydda ögonen, även om man enbart är åskådare 
———
Hannes Tiira har gått bort
Faktaboksförfattaren Hannes Tiira har gått bort.  Tiira somnade in den 21.8.2019 efter en lång tids sjukdom. Han blev 64 år gammal. 
Under sin livstid hann Tiira ge ut 20 faktaböcker. Han var ständigt törstig efter information och kunde också presentera fakta på ett livfullt och varierande sätt. 
 Tiira föddes år 1955 i Helsingfors. Han studerade teologi och prästvigdes år 1978. När han var omkring 20 år gammal blev han helt blind. Han var väldigt aktiv inom olika synskadeorganisationer samt inom lokalpolitiken.  Han var bland annat länge aktiv inom Näkövammaisten kulttuuripalvelu. 
Från år 1994 framåt fokuserade Tiira främst på att ge ut facklitteratur. Tiira var en skicklig ordkonstnär och spred gärna sin kunskap till andra genom att bland annat ordna kurser och workshops inom ordkonst. Tiira bidrog varje månad med en populär frågesport i den finska synskadetidningen Airut. 
På fritiden var Hannes Tiira en ivrig fågelskådare. Han älskade att lyssna till fåglarnas sång och deltog ofta i fågelskådningsutflykter. Han tog också initiativ till att ordna fågelutflykter för personer med synnedsättning. 
———
Funderar du på att ställa upp i styrelsevalet?
Funderar du på att ställa upp i valet på FSS höstmöte som styrelseledamot eller ordförande? Nu har du chansen att presentera dig skriftligt i Synvinkel eller muntligt på Medlemsbandet. Kontakta chefredaktör Henrika Jakobsson tel. 044 712 3017, henrika.jakobsson@fss.fi eller taltidningsredaktör Susanna Antell på tel. 050 5203020, susanna.antell@fss.fi senast 23.10.
 ———
Aktuellt i distrikten
———
Norra Österbottens Svenska Synskadade
Punktskrift med Leif Nybohm hålls måndagar kl. 10 – 11.30 på Fyren. Både nybörjare och längre hunna är välkomna med.
Handarbetsgruppen Rätstickorna träffas varannan måndag kl. 12 - 14 på Fyren. Nästa träff blir 7.10 och därpå följande 21.10. Ledare Agneta Cederberg hälsar alla Rätstickor välkomna!
Spansk konversation med Aslög Forsman som lärare, hålls varannan tisdag kl. 13.15 – 14.30 på Fyren. Nästa träff blir 8.10. Kom med och lär dig lite vardags- och rese spanska under trevlig samvaro.
På Vita Käppens dag – tisdagen 15.10 samlas vi kl. 14.30 vid Fyren och promenerar med vita käppar i Jakobstads centrum. På kvällen samlas vi till föreningsträff på verksamhetscentret Fyren kl. 18. 
Dam-Mimosel träffarna hålls varannan onsdag (jämna veckor) kl 13 – 15 på Fyren med Sol-Britt Björkgren som ledare. Nästa träff blir 16.10, därefter 30.10.
I samarbete med Folkhälsan på Östanlid hålls konditionsträning på onsdagar kl. 11 – 12 och vattengymnastik, grupp 1 kl. 11.45 och grupp 2 kl. 12.30 med Bo-Erik Enell som ledare. 
Karaträffar ordnas sista torsdagen i månaden kl. 12.30 på Fyren, intressanta diskussioner under trevlig samvaro samt givetvis avnjuts kaffe med gott dopp. Nästa träff blir 31.10 och följande 28.11. 
Vill du äta lunch i trevligt sällskap? Kom med på föreningens Lunchträffar sista fredagen i månaden kl 12. Nästa träff blir fredagen 25.10 vid Sannis kök och följande gång 29.11 vid Gourmetcafé Manna.
Under blindveckan ordnar FSS, VSS och NÖSS en ”Må bra dag” i samarbete med Folkhälsan, tisdagen 12.11 vid Norrvalla, bussen startar i Karleby och kör via Jakobstad, Nykarleby och Munsala. 
Dagträff i Karleby hålls tisdag 26.11 kl 13 i Brasrummet på församlingscentret.
Föreningens julfest hålls preliminärt onsdagen 18.12 kl 15 – 19 vid restaurang Juthbacka i Nykarleby.
Mera info om verksamheten på Medlemsbandet och föreningsspalten i ÖT på lördagar eller på www.fss.fi/noss.
Anmälningar görs till Ann-Sofie Grankulla, tfn 7234 880 / 050-3795 658 eller via e-post: noss@multi.fi  
Man kan också kontakta föreningens ordförande Bengt Ahlvik, tfn 0500-778 694 (under vardagar) eller via e-post: bengt.ahlvik@gmail.com. Rehabiliteringsrådgivare Peter Koskinen är anträffbar på Herberts hus, Herbertsgränd 7 D i Kronoby, tisdag-torsdag, tfn 050-4712 763 eller peter.koskinen@fss.fi  Ansvarsområde: Jakobstad, Pedersöre, Larsmo, Karleby och Kronoby)
Rehab.rådg. Ulla-Britt Ingman är anträffbar i Vörå på Campus Norrvalla, måndag-torsdag på tfn 050-561 2950 eller ulla-britt.ingman@fss.fi(Ansvarsområde: Nykarleby) Välkomna med i våra aktiviteter! hälsar styrelsen och Ann-Sofie.
——
Svenska Synskadade i Mellersta Nyland 
Kansliet. Föreningens distriktssekreterare är anträffbar på Hörnan, Parisgränden 2 A 3, måndag - onsdag och telefontiden är måndag – onsdag kl. 10-13. Det går också att sända sms, tala in på svararen eller sända e-post till kansliet. 
Måndagsträffen på Kampens servicecentral, Salomonsgatan 21, den 14.10 kl 15 har temat marthorna eftersom Marthaförbundet firar sitt 120 - årsjubileum denna höst. Historieforskare Aapo Roselius kommer och berättar om martharörelsens historia och uppkomst. Följande träff i Kampen är den 11.11 kl 15 då Kristian Rehnström, som sitter i HRT:s styrelse som SFP:s representant, berättar om huvudstadens trafikplanering och kollektivtrafiken och svarar på frågor gällande temat.
Månadens sopplunch ordnas den 28.10 kl. 13 – 15 på Hörnan. Efter det kl. 15.30 spelar och berättar Christian Holmqvist om musik med särskilt tema.
Anmälningar till måndagsträffarna kan göras till kansliet per telefon 0400-269553 eller per epost senast den 18.9.
Yngre-verksamheten, som omfattar medlemmar i åldern 16 - 45 år, håller sin nästa träff den 17.10 kl 17.30 med servering och skivråd. Du kan anmäla dig till Emma Rasela, vice ordförande emma.rasela@gmail.com eller till kansliet 0400-269553. 
Oktobermånads kvällsträff för medlemmarna är den 24.10 kl. 18, programmet är ännu öppet.
Föreningens höstmöte hålls på Hörnan, Parisgränden 2 A 3, lördagen den 9.11.2018 klockan 12.00. Stadgeenliga ärenden behandlas. 
 Vattengymnastiken på Folkhälsan fortsätter varje fredag med en grupp på tio anmälda medlemmar. 
Styrka och balansgruppen med 12 träningar på torsdagar startade i september i Folkhälsanhuset i Brunakärr. 
Svenska synskadade i mellersta Nyland rf, Parisgränden 2 A 3, 00560 Helsingfors 
Kanslitelefonen 0400 269553 e-post: kansliet@ssmn.fi.
——
Svenska Synskadade i Västnyland
ar du frågor kring din syn?  Rehabiliteringsrådgivare Tina Hultgren från Förbundet Finlands Svenska Synskadade ger i samarbete med Föreningen Svenska Synskadade i Västnyland synrådgivning på Lyan (Prästängsgatan 12, Ekenäs) torsdag den 17 oktober kl 14-16. Tema för dagen är vardagshjälpmedel. Också föreningens sekreterare finns på plats.
Torsdagen den 21 november har vi öppna dörrar mellan klockan 16 och 18. Då är vår taltidnings- och it-rådgivare Rune Nyberg på plats och demonstrerar telefoner anpassade för användare med nedsatt syn. Med är också rehabrådgivare Tina Hultgren och SSVN:s sekreterare Börje Broberg
Månadsmötet i oktober infaller lördagen den 12 oktober och är speciellt i och med att vi har Folkhälsan med och börjar redan klockan 10.30 på morgonen. Tema är’’ Kraft i vardagen’’ och med oss finna Nina Hongell-Ekholm och Pirjo Laatikainen från Folkhälsan och Tina Hultgren från FSS. Vi finns både inne i Lyan och ute på Lyans gård under dagen. Lunchen avnjuter vi i Senioras restaurang. Dagen avslutas klockan 15.00. Anmälningar ska göras till Birgitta Nordström på telefon 044 336 8060, senast lördagen den 5 oktober.
Lördagen den 2 november är det friluftsdag. Då tillreder de studerande i Folkhälsans vildmarksguidekurs på mat ute i naturen och då kan vi också röra på oss i naturen. Vi kommer att tillbringa ca 4 timmar på den plats som vi får höra senare, liksom de exakta klockslagen för händelsen.  Anmäl ditt intresse till Börje Broberg på telefon 044 5410 679 så fort du har ’’Synvinkel’’ i din hand.
Balanskursen med Anne Forsström som ledare pågår alla onsdagar klockan 10.00 i Seniorahuset, Prästängsgatan 14, ingång från Grev Moritzgatan till gården. Anmälan till Pirjo Laatikainen på Folkhälsan, telefon 050 304 7613. Folkhälsan bjuder också på allsång onsdagar klockan 14 i Seniorahuset. Välkommen, ingen förhandsanmälan behövs.
Herrklubbens oktobermöte hålls torsdagen den 10 oktober klockan 15.00 i Lyan
Bocciagruppen har ny spelplats under hösten. På fredagar, alla veckor klockan 14 spelar gruppen boccia vid Raseborgsvägen 5, fd Sjukvårdsläroanstaltens gymnastiksal.
Läsecirkeln har möte onsdagen den 16 oktober klockan 15 i Lyan, Prästängsgatan 12 i Ekenäs. Om du inte varit med tidigare, anmäl dig till Torolf Grünn på telefon 0400 249 134.
Frågesport blir det onsdagen den 16 oktober kockan 18.00 i Lyan. Frågorna handlar om allt mellan himmel och jord.
Bowling och biljard spelas varannan torsdag 17.00 i Ekenäs bowlinghall klockan 17.00. De följande träffarna är 3, 17 och 31 oktober.
När det finns intressanta film- eller teaterföreställningar, eller konserter, så försöker vi ordna gemensamt besök och vid behov syntolkning. Kom gärna med förslag om det är något du är intresserad av. Vi är också öppna för besök och syntolkning vid någon ishockeymatch i Helsingfors eller Åbo
Vi är också på plats under höstens fotbollsmatcher i Ekenäs och handbollsmatcher i Karis för att syntolka dem. Kolla programmet med Börje Broberg eller Jessica Holmlund.
Vi vill också påminna om att föreningen har många talböcker i biblioteket i Lyan. Du kan låna hem de böcker du är intresserad av. Tala med Börje Broberg om böckerna.
FSS kallar sina medlemmar till höstmöte i Valkeakoski 16-17.11. SSVN:s medlemmar skall anmäla sitt intresse att delta till Börje B på telefon 044 5410 679
Tag gärna kontakt med sekreterare Börje Broberg om det är något du har att fråga eller kommentera. Telefonnumret är 044 5410 679 och e-postadressen ssvn@brev.fi.
——
Svenska Synskadade i Östnyland
Fredagsträffarna den 27.9, 11.10, 25.10 och 8.11 är en kaffestund och stol jumpa med Ann-Lis kl. 10 – 11.30 på Kajutan.
Fredagsträffarna den 4.10 och 1.11 är en punktskriftskurs kl. 10 – 11.30 med Paulina på Kajutan.
Vi har tillsammans med HUN en data/mobiltelefons info torsdagen den 17.10 kl. 13-15.30 på Kajutan, Ågatan 33 E, Borgå.
Svenska Synskadade i Östnyland rf håller stadgeenligt Höstmöte lördagen den 16.11 kl. 13. På Kajutan Ågatan 33 E, Borgå. Styrelsen. Efter Höstmötet visar Ann-Catrin Tylli och Timo Juurinen hjälpmedel.
——
Vasa Svenska Synskadade
Vattengymnastiken fortsätter i samarbete med Folkhälsan fram till och med söndag 8.12 med Evelina Holmback som dragare, tfn 044-347 0010. Vattenjumppa hålls enligt samma grupper som tidigare och hålls i Folkhälsans hus i Smedsby. 
Trivselcafé aktivt seniorliv fortsätter i samarbete med Folkhälsan på onsdagar kl.13 - 15.15 i ÖF:s Caféutrymme (jämna veckor) i första våningen och fortsätter fram till och med onsdag 11.12 varannan vecka. Caféet finns genast till höger då du kommer in genom huvudingången på Korsholmsesplanaden 44. Mera info av Carina Blom tfn 044 788 1026.  Maj-Britt och Carina hälsar just dig välkommen med!
Aktivt seniorliv Sörda Österbotten i samarbete med Folkhälsan och FSS enligt följande datum: Tisdag 29.10 i Församlingshemmet i Lappfjärd och tisdag 26.11 i Folkhälsanhuset i Närpes. Som tidigare startar vi med frivillig lunch på Red&Green kl.12.30 och därefter program i Folkhälsans samlingsrum. I Lappfjärd kaffe o bulla.
Kontaktperson är Ulla-Britt Ingman tfn 050-561 2950 och Kerstin Lillbåsk tfn 050-369 5997. 
Kompisträffar ordnas ännu två gånger under hösten i ÖF:s utrymme Kulma i första våningen (bakom café) Följande gång är tisdag 15.10 kl.13 då vi spelar pidro tillsammans under ledning av Peter Sahlsten och Bernt Snygg! Välkomna med, du lär dig snabbt fast du inte kan just nu! Man kan också spela andra spel eller bara umgås tillsammans! Följande gång är tisdag 19.11 kl.13. 
Med tanke på serveringen, anmäl dig senast måndag före i samma vecka.
Tisdag 1.10 finns vi i Botniahallen på Seniorernas Friskvårdsdag mellan kl.11-15. Välkomna att besöka vårt bord!
Punktskriftskurser fortsätter varannan onsdag, ojämna veckor, fram till och med onsdag 4.12 kl.10-13.30 med kaffepaus. Kursledare är Ritva Hagelberg och Margareta Öster. Är du ny och önskar lära dig punktskrift, tveka inte utan ta kontakt med kansliet för mera information! Välkomna med!
Kvinnoträff i Närpes, onsdag 9.10. Vi inleder dagen med gemensam lunch kl.12.30 på Restaurang Red & Green. Därefter får vi ta del av Gudrun Lindén-Peräkorpis många vävalster i Folkhälsans samlingsrum och handla om intresse finns. Vi promenerar till Kerstin Lillbåsks, K&M Shop och kollar vad som finns där. Vi avslutar dagen med kaffe och dopp på Café Mutrun. Träffen kostar 10€/medlem i vilket ingår lunch, kaffe och busstransport. Busstidtabell fås vid anmälan och den startar i Oravais om intresse finns. Anmälan senast torsdag 3.10.
Wasa Teater – 100 år. Vi besöker Wasa Teater och ser deras 100-års jubileums musikal ”Spelman på taket” fredag 11.10 kl.19 med syntolkning. Biljetterna kostar 30€/person. Ledsagare går som vanligt gratis. Bindande anmälan senast 3.10. Biljetterna delas ut och betalas i foajén senast kl.18.15. Därefter förbereds för syntolkning av Stina Riska. En del nya saker finns att notera på teatern, så kom i tid. Bland annat så är trappräckena utmärkta med små knoppar både i början och slutet av trappan, håll till höger på högra sidan och till vänster på vänstra sidan. Bredvid biljettkassan längst framme i foajén finns toaletterna på vänstra sidan och till höger går man in till ”Glaskabinettet” där serveringen kan beställas. Hissen från utsidan finns där biljettkassan fanns tidigare.
Vasa svenska synskadade håller stadgeenligt höstmöte lördagen den 26 oktober 2019 kl.13 i Österbottens föreningars caféutrymme på Korsholmsesplanaden 44, våning 1 i Vasa. Vid höstmötet behandlas i föreningens stadgar § 12 nämnda ärenden, samt ett förslag till stadgeförändring.  Val av ny ordförande och tilläggsval för återstoden av år 2019 och för år 2020.  Anmälningar senast 22.10 till kansliet 
eller e-post: vasasynskadade@gmail.com. 
Må bra dag ordnas på Norrvalla i Vörå tisdag 12.11 kl.10 – 15. Se annons på sidan 10. För busstidtabeller kontakta Febe. 
Vss julfest ordnas lördag 14.12 kl.17 på Restaurang Waskia i Vasa. Mera info senare, men reservera dagen i din kalender! Kontaktinformation: Alla anmälningar görs till distriktssekreterare Febe Mörk på tfn 045-321 3320 (må-to kl.10-12) eller per e-post: vasasynskadade@gmail.com. Du hittar även info om oss på http://www.fss.fi/sv/distriktsforeningar/vasa samt på vår facebooksida: https://www.facebook.com/vasasynskadad
——
Åbolands Synskadade
Åbolands synskadade rf godkände stadgeändringar vid ett extra föreningsmöte den 14.9 2019. Den reviderade stadgan följer den gamla stadgan samt FSS modellstadga för distriktsföreningar, den ska bland annat ge möjligheter till färre styrelsemedlemmar, då det är många som inte vill vara i ansvarsställning inom föreningar i allmänhet.
Till ny styrelsemedlem och viceordförande valdes stödmedlemmen Barbro Sipilä från Åbo efter Bosse Granholm, Åbo, som avsagt sig uppdraget under sommaren. Efter kaffepausen berättade sjuksköterskan Päivi Papunen från Åbolands sjukhus om ögonpoliklinikens verksamhet. 
Föreningen planerar nu en träff för medlemmar på Kimitoön, i Kimito, den 24.10 på eftermiddagen.kl.15.00. Exakt tid och plats vid anmälning om deltagande till Harold: 050 51 66 520 eller till Åbolands syn. telefon 0400 151322 eller Amie 045 258 2630 (dagtid).
——
Ålands Synskadade
Kansliet på Ankaret nås på telefonnummer 0457 343 89 50. Öppettider och telefontider på Ankaret är måndag – torsdag kl. 09.00 -13.00.
Till hösten kommer det att bli lite förändringar för medlemsträffarna. Dessa kommer nu att vara på dagtid kl 14.00. Dagen är dock som vanligt andra måndagen i månaden.
Nästa medlemsträff blir den 14 oktober kl. 14.00. 
Borstbindningen har startat igen efter sommaruppehållet. Pågår på Ankaret på måndagar kl 11.30-14.30.
Bocciaspel: Anmäl till Fjalar Nylund på tel. 01821882 / 0407051638 om du är intresserad av att spela.
Simningen är igång igen. På fredagar klockan 13.00-14.00 i Folkhälsans Allaktivitetshus kan ni medlemmar kostnadsfritt komma och njuta i det 32-gradiga vattnet! 
Förbundet Finlands Svenska Synskadade har höstmöte i Valkeakoski den 16-17.11. Är det någon medlem som vill åka till detta höstmöte?
Anpassningsdagar för medlemmar, anhöriga och alla som är intresserads av ämnet ordnas vid tre olika tillfällen: 10-11.10.2019, 11-12.11.2019 och 27-28.1.2020. För mera information kontakta Linnea leo Lindh. Hjärtligt välkomna!
Den 15 oktober är det Vita käppens dag. Vi samlas denna dag klockan 14.00 i 
Ålands Handikappförbunds lokaler (Handicampen) för att sedan promenera till något trevligt ställe för social samvaro och en kopp kaffe. Glöm inte ta med vita käppar, ni som har sådana. Det är ju dessa käppar som är i fokus under just denna dag.
Synterapeuten på ÅHS, Åsa Rehn-Isaksson, går att nå måndag-fredag kl 8.00-9.00 på tel. 018 535 277 och be att få tala med Åsa.
Rehabiliteringsrådgivare Stina Nygård kan kontaktas på telefon 050 595 4377 eller via e-mail på stina.nygard@fss.fi.
——
Annonser
Kallelse till höstmöte
Förbundet Finlands Svenska Synskadade rf kallar medlemmarna till stadgeenligt höstmöte den 16-17 november 2019 på Hotell Waltikka i Valkeakoski. Mötesförhandlingarna inleds på lördag kl 13.00 och fortsätter 
på söndag kl 9.00. 
Vid mötet behandlas de i paragraf 7 av förbundets stadgar nämnda ärenden: verksamhetsplan för år 2020, budget för år 2020, medlemsavgift för stödjande medlemmar samt arvoden för år 2020, val av ordförande för 2020–2021, två styrelseledamöter för 2020–2022, samt två revisorer och revisorssuppleanter för 2020. 
Utöver detta behandlas styrelsens förslag till ändring av förbundets stadgar.
Deltagaravgiften är 60 euro/person, vilket inkluderar samtransport med buss samt kost och logi på hotellet. Deltagaravgiften för ungdomar (under 30 år) är 30 euro. Anmälningen är bindande. Tillägg för enkelrum 25 euro. 
Medlemmarna ombeds anmäla sig till sina respektive föreningar senast onsdagen den 16 oktober, enligt följande:
Norra Österbottens svenska synskadade r.f.: 
Ann-Sofie Grankulla, tfn 06-723 4880, 050-379 5658, e-post noss@multi.fi
Vasa svenska synskadade r.f.: 
Febe Mörk, må–to kl 9-14, tfn 045-321 3320, e-post vasasynskadade@gmail.com
Svenska synskadade i Östnyland r.f.:
Jonas Lindström, tfn 040-964 4672, e-post jonas07880@gmail.com
Åbolands synskadade r.f.: 
Amie Nygren, må-fr kl 12-14, tfn 0400-151 322, e-post synskadade@gmail.com
Svenska synskadade i mellersta Nyland r.f.:
Ira Grandén, må-on kl 10-13, tfn 0400-269 553, e-post kansliet@ssmn.fi
Svenska synskadade i Västnyland r.f.:
Börje Broberg, tfn 044-541 0679, e-post ssvn@brev.fi
Ålands synskadade r.f.: 
Linnea Leo Lindh, må-to kl 9 -13, tfn 0457-343 8950, e-post aland.syn@aland.net
Möteshandlingar och program på önskat medium sänds till alla anmälda.
Vi ber alla mötesdeltagare bekanta sig grundligt med mötesmaterialet på förhand!
För att underlätta behandlingen av verksamhetsplanen önskas att eventuella ändringsförslag ges skriftligen senast vid mötet